A NETFLIX SOROZATA
Hol van Antonio?
Ott, a körhinta előtt.
Melyikük Antonio?
- Te vagy? - Én.
- Hé! - Te szarházi!
Át akarsz verni?
És a lányod a csali? Rohadék!
Most próbáld meg!
Hagyjátok abba!
Hé, elég!
Mi bajod van?
Többé ne merészeld manipulálni a családomat!
Összekeversz valakivel!
Mi folyik itt?
Téged ismerlek.
Te vagy a macskás nő.
Mikor pécéztetek ki minket?
Ne!
Mit akartok tőlünk?
Itt a ribanc, aki azt híreszteli, hogy a lányom.
Mi a faszt beszélsz?
Nora, bajban vagy? Megpróbáltad átverni őket?
Tényleg nem tudod?
Mit?
- Tényleg nem tudod. - És kértem, hogy ne mondja el neki.
Tűnjön innen! Mozgás!
Szégyelld magad!
Miért...
mondtad neki, hogy a lánya vagy?
Mert az vagyok.
Mit beszélsz?
Miranda?
Nagyon sajnálom, Antonio. Meg tudom magyarázni.
Apa!
Hölgyeim és uraim, ezzel mai műsorunknak vége.
De ne féljenek, visszajövünk!
Köszönjük a zenekarunknak, három játékosunknak,
persze, Sandro Rallinak,
és önöknek, hogy néztek minket.
Viszlát legközelebb a Musicheròban!
Bravó!
Giggi.
Köszönöm, Sandro.
- Csodálatos voltál. - Nagyon köszönöm!
Majdnem elsírtam magam. Komolyan. Beszélni akarok veled.
- Miről? - A jövődről.
- Bravó! - Kösz!
- Szép volt! Bravó! - Köszönöm szépen!
Gratulálok, Giggi!
- Meglepő siker. - Kösz.
- Sandro, beszélhetnénk egy kicsit? - Hogyne.
- Majd beszélünk. - Elnézést.
- Ő az ügynöke? - Igen. Nagyon higgadt ember.
- Na, milyen voltam? - Jó! Remek!
Mit akarsz?
Mi az, legjobb haverok lettetek Giggivel?
Miért? Talán baj?
- Ki az a két másik? - Nem tudom. A barátai.
Túlságosan közvetlen vagy.
Te mondtad, hogy viselkedjek normálisan.
Igen, de már más a helyzet.
Mondanom sem kéne. Valaki meglátott.
- Micsoda? - Tudod, hogy értem.
Elintézem, de amíg meg nem oldódik, vigyázz, kivel cimborázol.
Mondd meg az igazat! Börtönbe fognak csukni?
Nem, mert az én barátaimban megbízhatunk.
És ezek a barátok, akikben bízhatunk, mennyibe kerülnek?
Szerinted olcsó eltüntetni valakit?
Eltüntetni? Úgy érted, „lefizetni", nem „eltüntetni”, ugye?
Tudom, a magunkfajtának ez furcsa,
de nem lehet mindenkit megvenni.
Beszélni akarok vele.
- Ha tényleg ő Adele, esküszöm... - Anya!
Ne aggódj! Mindent elrendezünk.
Ne nézz hülyének!
Miért nem mondtad el?
Mert megígértem neki. Azt mondta, időre van szüksége.
Akkor is el kellett volna mondanod!
De hisz hagytam, hogy találkozz vele.
Ó, persze! Teázás közben, mint két vadidegen! Ugyan már, kérlek!
Nem akartam, hogy meggyűlöljön, anya!
Jó estét mindenkinek!
Na, milyen voltam?
Hol vannak a rajongóim?
Mi történt?
Egy rémálom.
Igazi rémálom, drágám.
Anya!
Ennyire pocsék voltam?
Apa, nyisd ki!
Antonio, nyisd ki az ajtót,
vagy betöröm!
Antonio!
Nyisd ki az ajtót!
Elég már! Hagyjátok abba!
Érthető. Hadd nyugodjon le! Türelem, lenyugszik.
- Törődj a magad dolgával! - Az én dolgom.
Hagytad, hogy feladja a szabadságát és azt higgye, van egy lánya.
- Nem így volt. - Akkor hogy volt?
- Boszorkány! - Szétverlek!
- Nagyi, nyugi! - Te nyomorult!
Mindenki tudja, ki vagy valójában.
Hallgass!
Megőrült!
Az én hibám. Én mondtam, hogy beszéljen az apjával,
és minden rendben lesz.
De ha Tullio odament, Nora összeroppan.
Az biztos.
Anyám hajnalig fent volt. Mindent el kellett mondanom neki.
Én is szerettem volna tudni. Miért nem szóltál róla?
Mert megígértem!
Az ikertestvérem. Miért nem érti meg senki?
Egy szart! Ez átverés.
Nem, Giggi, nem az.
Mit tehetünk?
Engem kérdezel?
Rajtam kívül mindenki tudta.
- Matteo, kérlek, ne haragudj! - Ne!
Nem haragszom. Csak adj egy percet!
Nem akartuk!
Beszélek vele.
- Ilyen nincs! - Matteo!
Matteo, várj!
Megállnál egy pillanatra?
Mi van?
Figyelj, nem most kéne összeveszni.
A menyasszonyom nem bízik bennem.
Ez nem igaz! Megígérte, hogy nem mondja el senkinek.
Kérlek, békülj ki vele! Ne tedd rám ezt a terhet is!
Kibékülünk.
De szörnyű érzés, hogy így kihagytatok.
- Még te is. - Mit csináltam?
Nem tudod?
Miért nem mondod el az igazat Sandro Ralliról?
Pontosan. Tessék.
Mi történt? Mindenki magát keresi.
Téged is. És jobb, ha nem találnak meg.
Mibe keveredtél?
- Miről beszél? - Meg akarnak ölni.
El tudsz rejtőzni valahol?
Nem, én...
- Nem tudom... - Nézz rám!
Bármit is tettél, a gyerekeim is benne vannak?
- Csak Nora. - Ő nem a lányom.
De ha benne van,
bújj el a vidámparkban!
És ne kérj segítséget, a rendőrségtől se! Érted?
Honnan tud minderről?
Ne kérdezd. Mindent kockára teszek miattad.
Figyelj,
ne szólj a családomnak, hogy láttál!
Helyre kell hoznom pár dolgot.
- Kávét, anya? - Kérek, drágám.
A babakocsiban voltatok Adele-lel.
De nem a dadus vitt el sétálni titeket.
Álmomban én voltam.
Ahogy kellett volna.
Adele hirtelen kicsatolja a szíjat, és kiugrik a babakocsiból.
Azonnal észreveszem.
Megfogom a kezét és nem engedem el.
Megfordul, rám néz és mosolyog az édes kis fogacskáival.
- Anya... - Köszönöm, drágám.
Évek óta nem volt ilyen álmom.
Anya!
Figyelj...
valamit nem mondtam el.
Amikor mutatványosok megtalálták, nem a vidámparkban volt.
Hanem egy pincében, egyedül.
- Micsoda? Ennek semmi értelme. - De van.
És a nagymama látott egy magas férfit bottal az épület körül lebzselni.
- Alfio? - Azt hiszem.
Láttad, hogyan reagált apa, amikor megmutattam neki a képet?
- Apa? - Szerintem apa tud valamit.
Sosem titkolt előlem semmit, főleg a lányunkról.
Pontosan. Apa az apánk, Rosa.
Úgy bánunk vele, mint egy idegennel?
De legalább beszéljünk vele.
Erre hogyhogy nem számítottál?
Azért fizetsz, hogy tegyek úgy, mintha a lányod keresném.
Nem azért, hogy megtaláljam.
Kik ezek az emberek?
Fogalmam sincs.
Akkor most tényleg nyomoznod kell.
Találj bizonyítékot, hogy ez átverés.
Ezeknek a szemétládáknak kilométeres priuszuk lehet.
A következőt fogod tenni.
Hazamész, és kipihened magad!
Nem! Kimegyek az építkezésre.
Nem foglalkozom a családdal.
- Előbb-utóbb muszáj lesz. - Tudom.
Ezért kell lépned valamit.
Beszélj Mirandával!
Ha becsapott, jogod van tudni.
Nem, senki sem csapott be. Ne merj ilyet mondani!
Elhitették veled, hogy Nora a lányod. Ez szörnyű.
- Én kiborulnék. - Pontosan.
Mi van?
Stella nem volt szörnyeteg.
Háború volt.
Mindent szabad volt. Nekünk is és nekik is.
A picsába is, valaki más lányát nevelted fel!
Hallgass!
Ugyan!
Nora az enyém.
- Tessék. - Köszönöm.
- Visszaadom. - Mondd el, mi folyik itt!
- Tegnap... - Majd. Megígérem.
Szia.
Ezt vedd fel!
Ebben a ruhában rögtön észrevesznek.
Mindent elszúrtam, mégis segítesz?
Magamért teszem.
Nem hinném, hogy bírod a kínzást. Feladnál.
Ó, köszi!
Hogy álltok apáddal?
Nem akar látni.
Próbálkozz! Ne rám vesztegesd az időt!
De nem akarom elmondani neki az igazat.
És ő sem akarja hallani. Ezért bujkál.
Ehhez már kicsit késő, nem?
De remélem, nekünk még nem késő.
Szerintem az új apád valamiféle kém.
Nem lep meg. Gazdag és igazi seggfej.
De kockáztatott, hogy megvédjen.
- Biztos akar cserébe valamit. - Lehet.
Ralli valószínűleg érinthetetlen.
Mi van, ha ő is kém?
Ha olvasol újságot mostanság, mindenki kém.
Vagy kémkednek utána. Mint mi.
- Jó reggelt! - Hát ez?
Mit keres itt ilyen ruhában?
Bajban van. Segítségre szorul.
Nincs elég bajunk enélkül is?
Ugyan, kérlek! Csak egy kis időre.
Legyen.
Elkél a segítség a céllövöldében.
Köszönöm.
A fiú minden nap nálatok van, de csak úgy eltűnt?
És a szülei? Most már jóban vagytok, nem? Kérdezd meg!
Nem tudnak semmit.
Biztos elszökött. Forrófejű kölyök.
Miért nem árulod el, mit csinált?
Emlékszel? A háború előtt neked dolgoztam.
Ha elszúrtam az alapozást, nem adtál napidíjat.
Persze hogy nem. Most is így van.
Jó főnök voltál.
Hadd legyek az én is!
Nekem nincs főnököm.
Mindenkinek van.
Parancsnoki lánc nélkül csak káosz marad.
Igen. A háború alatt jól működött a parancsnoki láncunk!
Na, keresd meg gyorsan a fiút! Ez komoly ügy.
Vagy felhasználom ellened, amit tudok.
Mi az, most zsarolsz?
Elveszítenél mindent?
A feleséged,
a gyerekeidet...
a kilátást az égboltra?
Húsz évnyi barátság után?
Barátságból működsz együtt a titkosszolgálattal?
Vagy mert eltussoltam, hogy megölted a barátod?
Mehet!
Köszönöm.
Mi a faszt keresel itt?
Segítek neki.
Nem szorul ez segítségre.
Mi bajod?
- Neki kell neki segítség. - Mi van itt?
És tökéletesen meg tudom védeni.
Hé! Megőrültél?
Hagyjátok abba!
Akkor verjétek szét egymást.
Giggi, hová mész?
Figyelj, anyának elment az esze.
El akar menni a vidámparkba Norához. Te is jössz?
Nem.
Olyan nincs.
Már eléggé elszúrtál mindent, nem?
Mit szúrtam el?
Meg kellett találnod a testvéredet, ugye?
A mi testvérünk. Miféle kérdés ez? Nevetséges.
Neked mintha sosem létezett volna.
És te léteztél neki?
Én nem éltem, te kicsi voltál. Mire emlékszel?
Arra, hogy fájt a szüleinknek.
Kizárt, drágám.
Nekem köszönhető, hogy a szüleink talpra álltak.
Hála a fiuknak, aki mindig vidám és boldog!
Visszatért a család mókamestere!
Mi az? Nem nevettettelek meg?
Hogy mondhatsz ilyen szörnyűséget?
Talán ideje szerepet váltani.
Mert elmerülünk a szartengerben. Hát nem látod?
Ralli mit keres itt?
Meghallgatásra megyünk.
Ne, Giggi, kérlek! Mondd, hogy dolgod van.
Itt?
Nekem itt az égvilágon semmi dolgom.
1. STÚDIÓ
Nyugalom! Mindenkinek jut elég.
Ez a srác a Musicheròból!
Igen! Giggi Gabrielli! Menj!
Elnézést!
Kaphatnék egy autogramot?
Még szép!
Mi a neved, szépség?
- Franca. - Az biztos.
„Francának”. A telefonszámomat is, Sandro?
Hé, lassíts!
„Francának. Szeretettel, Giggi”
- Tessék. Az egész. - Köszönöm!
És most engedjetek át, mert dolgoznunk kell!
Bravó!
Istenem!
Bocsáss meg egy percre!
Ki van ott?
Ne mozdulj! Ne sikíts! Úgysem hallja senki.
- Fogd be! Hallgass! Ne... - Állj!
Sandro, ez így nem jó. Engedd szabadjára a dühödet!
Neki kell támadnod!
Igen. Elnézést! Megpróbálom újra.
Rendben. Újra!
Ne haragudj, kiköpnéd a rágót?
Gyerünk! Még egyszer!
Rajta! Nyugi! Tessék!
Ne mozdulj! Ne sikíts! Amúgy sem hallja senki!
Miért sikítanék?
Ez egy kisbabát se ijesztene meg!
Állj!
Sandro, újra elmondom.
Régen jó gyerek voltál, de a nagyvárosi élet megváltoztatott.
Küszködtél, hogy életben tartsd a családodat, éheztél,
ő cicázik veled, majd visszautasít.
Érted? Szeretném,
ha most megmutatnád a gonosz énedet.
„A gonosz énjét”?
Szerintem nincs is neki olyan.
Nyugalom! Tessék!
Na, köpd ki a kibaszott rágót!
Köpd ki azt a kibaszott rágót!
Most nem sikítozol. Senki se hallja!
Eressz el!
Te kurva! Milyen részét nem érted, mi?
Nem tetszem neked? Már nem tetszem?
Hogyhogy? Túl szegény vagyok neked?
Még mindig bűzlök a nyomortól?
Hagyd abba!
Eva, mi a faszt csinálsz? Most már improvizálsz is?
Improvizál! Na tessék, van egy dívánk!
A rohadt életbe!
Merre jártál?
- Dolgom volt. - Mivel?
Bartolival találkoztam.
Mondtam, hogy nézzen utánuk.
Mi történt a vidámparkban?
Semmi.
Semmi, apa?
Megleckéztettem azt a mutatványost.
Megleckéztetted? Hogyan?
Megsimogattam az öklömmel!
- Ez nem lehet igaz, apa! - Hallgass!
Beszélni akarok a lánnyal.
Ki van zárva.
Nem kezdeményezünk semmit, míg nem tisztáztuk a dolgokat.
Nem tetszik ez a hangnem.
Miért vagy biztos benne, hogy nem Adele? Ha tudsz valamit, mondd el!
Kérlek!
Itt van! Hess!
Hess! Rohadékok! Hess!
A fenébe veletek!
- Láttál még többet is? - Mit?
Galambokat. Az ablakban. Ma.
Láttál még galambokat?
- Válaszolj! - Ne!
Nem csinálunk semmit. Megvárjuk Bartolit és kész.
Megágyaztam neked.
A kanapén.
Nem vagyok fáradt.
Én sem.
Szerintem figyelmeztetni kéne a többieket.
Nehogy őket vegyék elő miattam.
Jó, de vigyáznunk kell, hol találkozunk.
Lehet, hogy már követik őket.
Micsoda káosz!
Próbálj aludni egy kicsit! Menj!
Nora!
- Mi az? - Kaphatok egy párnát?
Mert gondolkodtam…
hogy bár körülöttünk
minden teljesen elcsesződött…
de köztünk
elejétől fogva…
mindig minden annyira…
Egyszerű?
Egyszerű.
Stella!
Stella, te vagy az?
Ki van ott?
Gyere csak velem, te szarházi!
Gyere csak!
Gyerünk, te rohadék!
Gyere csak!
Te szemétláda! Te ölted meg? Ki az a szegény lány?
Egy hulla van eltemetve a parkban!
Hallgass!
Mi a faszt csinálsz?
Eressz! Elmondom Antoniónak.
Ne! Nem mondhatod el Antoniónak. Várj!
Grottáéknak kellett a föld. Odaadtam nekik.
Azt hittem, valami jót teszek. Nem tudtam a lányról.
- Ki ő? - Nem tudom.
De ne mondd el Antoniónak! Elintézem. Dolgozom rajta.
- Vidd el innen a holttestét! - Jó.
És temesd el rendesen.
Vagy elmondom Antoniónak. És akkor véged.
Szívességet teszek neked. Emlékezz erre,
ha legközelebb köpködsz rám a bátyád előtt!
Mind tisztességes emberek.
Az az Antonio afféle legenda, igazi hős.
Nincs priusza, egy lélek sincs, aki neheztelne rá.
Az egyetlen dolog, ami gyanús, a kapcsolata a Grotta fivérekkel.
- Emlékszel a Grotta Cirkuszra? - Nem.
Hát, ezek a Grotta fivérek kisstílű bűnözők.
A vidámparkban dolgoztak, de történhetett valami,
mert Antonio hirtelen kidobta őket.
Ők szervezték meg az átverést?
Nem! Nincs rá bizonyíték, hogy az.
- Mit beszélsz? - Hallgass ide!
A Grotta fivérek
a barátodnak, Minnellának dolgoznak.
És mindketten tudjuk, hogy Minnella a titkosszolgálat embere.
Micsoda? Fogalmam sincs erről!
Nem kellett sokat kutakodnom.
Nem! Tudnám! Ismerem Minnellát, mióta kétkezi munkás volt.
Minnella elvégzi a piszkos munkát a gazdagoknak, a Grotta-félékkel.
És feltettem magamnak a kérdést:
„Ha gazdag lennék,
kőgazdag, és eltűnne a lányom, mit tennék?”
Felkérnék valakit, mint én, hogy látszólag segítsen,
és egy olyat, mint Minnella, hogy valóban segítsen.
De mi köze mindehhez a lánynak?
Nem tudom. Talán semmi.
De tudod, mit? Részemről az ügy le van zárva.
Mert a lányod nem halt meg.
És ha 20 éven át azt hitted,
akkor valaki elhitette veled.
Képeslapok! Képeslapot tessék!
- Egy szép képeslapot? - Nem. Köszönjük.
- Mogyoró! - Képeslapot vegyenek!
Mogyoró!
Miért jöttünk ide?
- Mert biztonságosabb. - Mi történt? Veszélyben vagy?
Most már mind veszélyben vagyunk.
Ezért vagytok ilyen nevetséges ruhában?
Nem, a rajongók miatt. Hogy ne ismerjenek fel.
- Te vagy a srác a Musicheròból? - Tessék.
- A neved? - Anna!
Remek.
Köszönöm!
Ruhák, rajongók... Nem értitek? Sandro Ralli megölte Gioiát!
A képek nem hazudnak.
- Tudtam! Az istenit, Simone! - Halkabban!
Sajnálom, tévedtem.
El kellett volna mondanom. Sajnálom!
De azért tettem, hogy megvédjelek.
Voltál a rendőrségen?
Igen, de csak rontottam a helyzeten.
Mintha feladtam volna magam.
Rallit a titkosszolgálat védi
Átvert, én hülye meg bedőltem neki.
Sajnálom!
Semmi baj.
Miért nem próbálunk apától segítséget kérni?
Nem, arról szó sem lehet.
Már eleget segített.
Ha Rallit védik, én rábeszélem a főszerkesztőt
az újságnál, hogy kezdjen nyomozni...
Erre nincs idő, Matteo!
Majd én elintézem.
De segítenetek kell. Menjünk el hozzátok!
Miért? Mire gondolsz?
Bíztok bennem?
Ti rejtőzzetek el! Te gyere velem.
Várj! Nora!
Megtudtam, hogy apa megverte apádat.
Sajnálom!
És igazad volt. Titkol valamit.
- Mit? - Nem tudom.
De ígérem, kiderítem.
Menjünk! Gyere!
Gyerünk!
Képeslapot tessék! Képeslapot vegyenek!
Esther!
- Kérlek, szólj a sofőrnek! - Máris, asszonyom.
Anya vagyok.
Csak érnek valamit az ösztöneim, nem?
Hova óhajt menni, asszonyom?
A vidámparkba.
De klassz!
- Itt van már Sandro Ralli? - Nem hiszem.
- Ülhetnének az első sorban? - Persze.
- Köszönöm. - Gyertek velem!
Üljetek oda.
Elnézést! Kaphatnék egy autogramot?
Természetesen.
És egy csókot is?
Köszönjük!
Rövid volt, de édes.
Be kell vallanom, csodálom az öcsédet.
- Sőt, kicsit félek tőle. - Igen. Én is.
Játssza a bohócot,
de a bohócok mindig az igazat mondják, nem?
Annyira fel akartunk nőni, igaz?
És minden most rajtunk múlik.
- Visszamennél az időben? - Nem.
Nem találtam volna meg a testvéremet.
Miért nem mondtad el, amikor megtudtad?
Mert megígértem neki, Matteo.
És szavatartó ember akarok lenni.
Mert csak ez számít.
Hallgass!
Spicli vagy.
Nem járt el a szám.
Akkor mondd csak,
hogy a picsába találta meg Miranda a hullát?
Volt egy megérzése.
- Ja, persze! - Igen, volt...
ÉN meg Houdini vagyok!
Lerendezzük a hullát. Eltüntetjük.
Aztán veled is számolunk, Ettore.
De Antoniót hagyjátok!
Késő bánat, öcsém!
- Canio, ő az. - Ki, Cesare?
Tudod! A kis burzsuj gyerek.
Akit keresünk? A fotóról?
Mit szoktam mondani? Jössz te még a mi utcánkba.
Gyerünk!
- Szia, nagyi! - Szia!
Jó estét!
- Mit parancsol? - Jó estét!
Norával szeretnék beszélni.
Várjon, asszonyom!
Először nekünk kell beszélnünk.
Ez az! Jó lövés volt! Ezt oda.
Hozom neked a képet.
Beszorult.
Egy pillanat! Máris!
Anya, miért nem adja ide a képemet?
Ne aggódj! Hozza a cigány.
Naná! A cigány mindent elintéz.
Mit csinálsz?
Ne féljen, értek hozzá.
Remek masina. Egyszerű, de zseniális.
Te ki a fasz vagy?
Nora barátja.
Simone Baldi.
Ó, a híres „barát”.
Nem tudtam, hogy híres vagyok.
- Tessék, a kép. Viszlát! - Köszönöm.
Elnézést!
Nem akarok tolakodni,
de a lánya szenved.
Maradj ki ebből!
Másfél éves volt!
Nem tehet róla, hogy elrabolták.
Nem maga az igazi áldozat, hanem Nora.
Nem tudom, elbírnám-e az igazságot.
Az igazság és a valóság nem ugyanaz.
Nora mondta, hogy okos vagy.
Bocs, de nem követlek.
Mondok egy példát.
Ha egy nap
feleségül venném Norát,
kitől kérném meg a kezét?
Nem haragszom rád. Nem a te hibád.
Anyád mindig azt mondta, hogy hasonlítasz rám.
„Látod? Úgy nevet, mint te.”
Apa,
mielőtt elítéled, tudnod kell, mi történt.
Mindent elmondok, amit tudok.
Nem.
A teljes igazságot akarom hallani. Mirandától.
Ő a lányom.
Stella!
Ő nevelte fel a gyerekét.
Nekem csak ezek vannak.
Én rajzoltam.
De nem is hasonlítanak.
Azt próbálom elmondani...
hogy Norának volt anyja.
Lehet, hogy nehéz elfogadni, de muszáj lesz.
Mert még maga Jézus Krisztus...
sem tudta visszaforgatni az időt.
Ne tegye tönkre az unokám életét!
Hölgyeim és uraim,
jó estét, köszöntöm önöket az év zenei kvízműsorában!
Ez a Musicherò!
Mint mindig, ragyogó zenekarunkkal
és a még ragyogóbb Claudiával!
És a három nagyon is élő játékosunkkal!
Íme!
És itt van a Musicheròban másodszor is a sztárvendégünk.
Hölgyeim és uraim, Sandro Ralli!
Köszönöm, Sandro. Most már a helyedre állhatsz.
Még egy kicsit arrébb.
A mai műsor feledhetetlen lesz.
Feledhetetlen, mert különleges.
Elvégre itt a Musicheròban minden különleges,
ebben a bűvös dobozban, amit televíziónak hívnak.
Innen mindent látok, bárhová eljuthatok.
Ezért...
úgy döntöttem, bemutatok pár bizonyítékot.
De ehhez nem kell zene,
ahogy tévesen feltételeznék. Nem.
Ezek egy gyilkosság bizonyítékai.
Csak így tudom biztosítani...
hogy igazságot szolgáltassanak.
Felismerik őt?
Megőrült.
Ez egy kvízjáték, ki kell találniuk.
Nem?
Furcsa, mert a megoldás itt van, a szemük előtt.
A barátom.
Vagyis azt hittem, hogy az.
- Állítsd le! - Adást leállítani!
Megjöttem! Bocsánat, hogy késtem, drágám!
Elkezdődött már a műsor?
Lucia!
Hol van mindenki?
És a műsor?
Elromlott a tévé?
Mi folyik itt?
Esther, hol a feleségem?
- Elment. - Hogy érted, hogy „elment”?
Hová ment?
A vidámparkba.
Meglátod, ha apád beszél a nagyanyáddal, majd megbékél.
Végül is, ha belegondolsz, anyukád megmentette az életed.
Hogy vetted rá, hogy beszéljen velem?
Az az én titkom marad.
Vigyázz, már úgy beszélsz, mint egy mutatványos.
Jó estét, uraim! Egy lőszer öt líra.
- Három... - Az unokatestvéreim.
Csönd és gyertek velünk!
Igyunk egy kávét!
Rajta! Gyerünk!
- Szerintem érted jöttek. - Nem az unokatestvéreid?
Szép kis család, mi?
Futás!
Gyere, Canio!
Elnézést!
Bocsánat!
Nyomás! Gyerünk!
Mi építettük...
Gyere!
- Nem mondtam, hogy maradj otthon? - Te maradj otthon!
A túl sok érzelem megárt neked.
Éreztem, hogy Adele él, és igazam volt.
Tudod, mi árt nekem?
Hogy elfojtom ezeket az érzéseket!
Félelemből.
Mert félek, hogy őrültnek, eszelősnek néznek.
És tudod, ki miatt érzek így? Miattad!
Elbátortalanítasz, mert így kényelmes!
De most meg akarom ismerni a lányomat.
És ha nem tetszik, szerelmem...
az a te bajod.
Nem! Várják meg a következőt!
Én voltam itt előbb!
Láttad ezt?
Rajta, Canio!
Ne!
Mi a faszt csinálnak ott?
Seggfejek!
Biztonságos ez az izé?
Ne!
ROSSANA CASTAGNOLINAK A RÓMAI LUNA PARK TÖRTÉNETÉÉRT
A feliratot fordította: Kwaysser Erika