NETFLIXOVA SERIJA
Gdje je Antonio?
Ondje, s onim ljudima.
Tko je Antonio?
-Ti? -Da, ja sam.
Govno jedno! Želiš mi smjestiti?
I šalješ kćer? Šupčino!
Da te sad vidim!
Prestanite!
Dosta!
Koji je vama?
Da nisi opet pokušao manipulirati mojom obitelji!
Pobrkali ste me s nekim.
Što se događa?
Tebe sam već vidio.
Ti si ona s mačkom.
Koliko nas već dugo držiš na oku?
Ne!
Koji kurac hoćete?
Evo glupače koja priča da je moja kći.
Koji je ovo kurac?
Nora, jesi li u nevolji? Pokušala si ih prevariti?
Zaista nemaš pojma?
O čemu?
-Zaista nemaš pojma. -Tražila sam da mu ne kažete!
Gubite se! Idite!
Sram te bilo.
Zašto…
Zašto si mu rekla da si mu kći?
Jer jesam.
Kako to misliš?
Miranda?
Žao mi je, Antonio. Objasnit ću ti.
Tata!
To je sve za večeras, dame i gospodo.
Ali vratit ćemo se!
Zahvalimo našem orkestru, trima natjecateljima,
Sandru Ralliju, naravno,
i svima vama pred malim ekranima.
Do iduće epizode Musicheròa!
Bravo!
Giggi.
Hvala, Sandro.
-Bio si odličan. -Puno ti hvala, zaista.
Večeras si me gotovo rasplakao. Zaista. Moramo razgovarati.
-O čemu? -O tvojoj budućnosti.
-Bravo! -Hvala.
-Svaka čast! -Puno ti hvala.
Odlično, Giggi!
Neočekivan uspjeh.
-Sandro, možemo li razgovarati? -Naravno.
-Razgovarat ćemo. -Pardon.
-To je tvoja agentica? -Da. Vrlo je staložena.
-I kakav sam bio? -Dobar!
Što hoćeš?
Ti i Giggi sad ste najbolji prijatelji?
Je li to zabranjeno?
-Tko su druga dvojica? -Njegovi prijatelji.
Previše se izlažeš.
Ti si mi rekla da se ponašam normalno.
Situacija se promijenila.
Ne bih ti trebala reći, ali netko te vidio.
-Što je vidio? -Znaš na što mislim.
Riješit ću to, ali dotad pazi s kim se družiš.
Reci mi istinu. Hoće li me poslati u zatvor?
Neće jer imam prijatelje od povjerenja.
A kolika je cijena tih prijatelja od povjerenja?
Misliš da je jeftino nekoga ukloniti?
Ukloniti? Misliš, potkupiti, a ne ukloniti, zar ne?
Znam da je to nama čudno,
ali ne mogu se svi potkupiti.
Moram razgovarati s njom.
-Ako je ona Adele, kunem se… -Mama.
Bez brige. Sve ćemo popraviti.
Ne ponašaj se kao da sam glupača!
Zašto mi nisi rekla?
Jer sam joj obećala. Rekla je da treba vremena.
Svejedno si mi trebala reći!
Upoznala sam vas, družile ste se.
Za šalicom čaja, kao dvije neznanke! Ma daj!
Nisam htjela da me zamrzi, mama!
Dobra večer svima!
Kakav sam bio?
Gdje su obožavatelji?
Što se dogodilo?
Katastrofa.
Prava katastrofa, dušo.
Mama!
Zar sam bio tako loš?
Tata, otvori!
Antonio, otvori vrata
ili ću ih razvaliti!
Antonio!
Otvori vrata!
No, dosta. Prestanite.
Razumljivo. Pustite ga da se ohladi. Vjerujte mi, hoće.
-Gledaj svoje posle. -I gledam.
Uvjerila si mog brata da ima kćer i zbog toga se odrekao slobode.
-Nije tako. -Nego kako?
-Vještice! -Razbit ću te!
-Bako, smiri se. -Jadna si!
Ljuta si što sad svi znaju tko si?
Šuti!
Luda je.
Ja sam kriv. Ja sam joj rekao da kaže ocu.
Da će sve biti u redu.
Nori je strašno ako je Tullio otišao onamo.
Vjerojatno.
Mama je bila budna do zore. Htjela je sve znati.
I ja bih htio znati. Zašto mi nisi rekla za Noru?
Obećala sam!
Blizanka mi je! Zašto to nitko ne shvaća?
Vraga! Vara te.
Giggi, nije tako.
Što možemo učiniti?
Mene pitaš?
Jedino ja nisam znao.
-Matteo, ne ljuti se! -Ne.
Neću. Samo me malo pusti.
Nismo tako mislile!
Ja ću.
-Kakva gnjavaža! -Matteo!
Matteo, čekaj!
Stani malo!
Što je?
Daj! Nije trenutak da se počnemo svađati!
Zaručeni smo, a ne vjeruje mi.
Nije istina! Obećala je Nori da neće nikomu reći!
Pomiri se s njom. Ne želim nositi i taj teret!
Pomirit ćemo se, naravno.
Ali grozno je kada te tako isključuju.
-Čak i ti. -Što sam učinio?
Zaista pitaš?
Zašto mi nisi rekao istinu o Ralliju?
Eto vidiš.
Što je bilo? Svi vas traže.
I tebe. Ljudi koji te ne smiju naći.
U što si se uvalio?
-O čemu govorite? -Žele te ubiti.
Možeš li se nekamo sakriti?
Ne, ja…
-Ne znam. -Slušaj me. Gledaj me.
Što god to bilo, jesu li upletena moja djeca?
-Samo Nora. -Ona nije moja kći.
Ali ako je upletena…
sakrij se u lunaparku.
I nikog ne traži pomoć, čak ni policiju. Jasno?
Kako sve to znate?
Ne pitaj. Ovime sve stavljam na kocku.
Slušaj…
Nemoj reći mojima da si me vidio.
Prvo moram nešto ispraviti.
-Kavu, mama? -Može, dušo.
Ti i Adele bile ste u kolicima.
Ali nije vas dadilja odvela u šetnju.
U snu sam to ja.
Kao što sam i trebala.
Adele odjedanput otkopča remen i skoči iz kolica.
Odmah je vidim.
Primim je za ruku i čvrsto držim.
Okrene se, pogleda me i nasmiješi se onim slatkim zubićima.
-Mama. -Hvala, ljubavi.
Godinama nisam sanjala taj san.
Mama.
Slušaj…
nešto ti nisam rekla.
Žene iz lunaparka nisu našle Adele izgubljenu u parku.
Bila je zaključana u podrumu, sama.
-Molim? Pa to nema smisla. -Ima.
Njezina baka vidjela je visokog muškarca sa štapom kraj zgrade.
-Alfija? -Valjda.
Jesi li vidjela kako je tata reagirao na fotografiju?
-Tata? -Iskreno, mislim da tata nešto zna.
Nije nikad ništa tajio od mene o našoj kćeri!
Tako je. Tata je tata, Rosa.
Zar ga više ne poznajemo?
Bar možemo razgovarati s njim.
Kako te to moglo zateći?
Ti mi plaćaš da se pravim kao da tražim tvoju kćer.
A ne da je pronađem!
Tko su ti ljudi?
Nemam pojma!
Ovog puta obavi pravu istragu.
Nađi dokaz da je to prijevara.
Ti gadovi sigurno imaju kilometarski dosje!
Evo što ćeš ti učiniti.
Idi doma i odmori se.
Nema šanse! Idem na gradilište.
Ne želim se suočiti s obitelji.
-Jednom ćeš morati. -Znam.
Zato se moramo požuriti.
Pitaj bar Mirandu.
Ako te prevarila, imaš pravo znati.
Nitko me nije prevario. Da nisi takvo što govorio!
Uvjerile su te da ti je Nora kći. Monstruozno!
-Ja bih poludio. -Tako je.
Što?
Stella nije bila monstrum.
Bio je rat!
Sve je bilo dopušteno. Kako za nas, tako i za njih.
Jebote, podigao si tuđu kćer!
Šuti!
Ma daj.
Nora je moja.
-Izvoli. -Hvala.
-Vratit ću ti. -Reci mi što se zbiva.
-Sinoć… -Poslije. Obećavam.
Bok!
Obuci to.
U toj tvojoj odjeći odmah će te primijetiti.
Zabrljao sam, a ti mi još pomažeš?
Radim to za sebe!
Ne bi podnio mučenje. Odao bi me.
Baš ti hvala!
Kako ide s tvojim tatom?
Ne želi me vidjeti.
Insistiraj. Ne gubi vrijeme ovdje sa mnom.
Ali ne želim mu reći istinu.
A ni on je ne želi čuti. Zato se skriva.
Prekasno je za skrivanje.
Nadam se da nije prekasno za nas.
Uglavnom, mislim da je tvoj novi tata nekakav špijun.
Ne čudim se. Bogat je i potpuni idiot.
Ali riskirao je da me zaštiti.
-Vjerojatno treba nešto zauzvrat. -Možda.
Ralli je možda zaista nedodirljiv.
Što ako je i on špijun?
Ako danas čitaš novine, svi su špijuni.
Ili pod prismotrom. Kao mi.
-Dobro jutro. -Oho!
-Što on ovdje radi tako odjeven? -U nevolji je. Moramo mu pomoći.
Zar nemamo dovoljno problema?
Molim te! Samo vrlo kratko!
Dobro.
Treba nam pomoć na streljani.
Hvala.
Mali je kod tebe svaki dan, a sad ga nema?
A njegovi roditelji? Prijatelji ste! Pitaj ih!
Jesam. Ništa ne znaju.
Valjda je pobjegao!
Mali je impulzivan.
Ali zašto mi nećeš reći što je učinio?
Sjećaš se kad sam prije rata radio za tebe?
Ako bih loše radio, taj dan mi nisi platio.
Naravno! Još sam takav.
Bio si dobar šef.
Dopusti i meni da budem.
Ja nemam šefa.
Svi ga imamo.
Bez zapovjednog lanca ostaje samo kaos.
Da! U ratu je naš zapovjedni lanac dobro funkcionirao.
Požuri se i nađi malog. Ozbiljno je. Nemoj da upotrijebim ono što znam.
Sad me ucjenjuješ?
Želiš li sve izgubiti?
Ženu,
svoju djecu…
lijepo nebo nad sobom?
Nakon 20 godina prijateljstva?
Znači, surađuješ s tajnom službom jer smo prijatelji?
Ne jer sam te zaštitio kad si ubio prijatelja?
Hajde.
Hvala.
Koji kurac ti ovdje radiš?
-Pomažem mu. -Ne izgleda kao da treba pomoć.
Što tebe muči?
-Ona treba pomoć. -Što radiš?
Sposoban sam je zaštititi.
Pa zar si poludio?
Dosta!
Dobro, samo dajte.
Giggi! Kamo ideš?
Mama je potpuno skrenula.
Želi ići u lunapark da vidi Noru. Ideš s nama?
Ne.
Nema šanse.
Već si dovoljno zabrljala.
Što sam učinila?
Baš si morala naći svoju sestru, je li?
Našu sestru! I kakvo je to pitanje? Ovo je smiješno.
-Za tebe kao da nikad nije postojala. -A za tebe jest?
Mene nije bilo, ti si bila mala. Čega se sjećaš?
Sjećam se mamine i tatine tuge.
Nema šanse, dušo.
Mama i tata oporavili su se zahvaljujući meni.
Uvijek sretnom, uvijek veselom sinu!
Obiteljski klaun se vratio!
Što je? Nisam te dovoljno nasmijavao?
Kako to možeš govoriti?
Možda je vrijeme da glumim drugi lik.
Ionako sve izlazi na vidjelo. Zar ne vidiš?
Što Ralli radi ovdje?
Idemo na audiciju.
Nemoj, Giggi. Reci mu da imaš posla.
Ovdje?
Ovdje nemam što raditi.
Polako! Ima me dosta za sve!
Tip iz Musicheròa!
Da! To je Giggi Gabrielli! Idi!
Samo malo!
-Možete li mi dati autogram? -Naravno!
Kako se zoveš, ljepotice?
-Franca. -I sigurno si iskrena.
„Za Francu.“ Da joj dam i broj telefona, Sandro?
Uspori malo!
„Za Francu. S ljubavlju, Giggi.“
-Eto, potpuna usluga. -Hvala!
Sad nas propustite jer imamo posla!
Bravo!
O, Bože!
Oprostite trenutak.
Tko je ovdje?
Ne miči se. Ne vrišti! Ionako te nitko ne čuje!
-Tiho! Nemoj… -Rez!
Sandro, ovo ne ide. Razulari se!
Moraš je napasti!
Oprostite. Pokušat ću opet.
Dobro. Idemo opet.
Možeš li pljunuti žvakaću?
Ma daj. Ponovimo.
Hajde. Samo mirno. Hajde!
Ne miči se. Ne vrišti! Ionako te nitko ne čuje!
Zašto bih vrištala?
Ni dijete ne bi uplašio!
Rez!
Sandro, ponovit ću ti.
Bio si dobar dečko, ali veliki grad te promijenio.
Mučio si se da ti obitelj preživi, gladovao,
a sada te ona provocira i onda odbija.
Razumiješ? Želim da na vidjelo izađe tvoja mračna strana.
Mračna strana?
Nema on mračnu stranu.
Samo mirno. Hajde.
Hajde, pljuni jebenu žvakaću.
Ispljuni jebenu žvakaću!
Sad ne vrištiš! Nitko te ne čuje!
Pusti me!
Kurvo! Što točno ne razumiješ?
Ne sviđam ti se? Više ti se ne sviđam?
Kako to? Presiromašan sam?
Još smrdim kao prosjak?
Dosta!
Eva, koji kurac radiš? Zar sad improviziramo?
Naša diva improvizira!
Taj kurvin sin!
I, gdje si bio?
-Imao sam posla. -Kakvog?
Našao sam se s Bartolijem. Rekao sam mu da provjeri te ljude.
Što je bilo u lunaparku?
Ništa.
Ništa, tata?
Naučio sam tipa lekciju, dobro?
Lekciju? Kakvu?
Pomazio sam ga stisnutom šakom!
-Ne mogu vjerovati, tata! -Ti šuti!
Želim razgovarati s tom curom.
Ne dolazi u obzir.
Ništa ne poduzimamo dok se sve ne razjasni.
Ne sviđa mi se tvoj ton.
Zašto si siguran da ona nije Adele? Ako nešto znaš, reci nam.
Molim te!
Evo njega! Iš!
Iš! Gadovi! Iš!
Kvragu!
-Je li ih bilo još? -Još čega?
Golubova! Na prozorima. Danas.
Jeste li vidjeli još golubova?
-Odgovori! -Nisam!
Nitko ni makac. Čekamo Bartolija i točka.
Napravila sam ti krevet.
To jest, kauč.
Ionako nisam umoran.
Ni ja.
Razmišljao sam, trebamo upozoriti ostale.
Možda ih traže da dođu do mene.
Ali moramo paziti gdje se sastajemo.
Možda ih već prate.
Kakva zbrka!
Pokušajmo odspavati. Dođi.
Nora?
-Što je? -Mogu li dobiti jastuk?
Naime, mislio sam…
iako je oko nas
sve u takvom kaosu…
Ti i ja,
od samog početka…
Sve je bilo tako…
Jednostavno?
Jednostavno.
Stella?
Stella, jesi li to ti?
Tko je ovdje?
Dođi sa mnom, govno jedno!
Dođi ovamo!
Dođi ovamo, gade.
Kurvin sin! Ti si je ubio? Tko je ona sirotica?
U parku je zakopano truplo!
Šuti!
Koji kurac radiš? Ne diraj me! Reći ću Antoniju!
Ne, čekaj. Ne smiješ reći Antoniju.
Grotte su trebali zemlju. Dao sam im je.
Mislio sam da dobro postupam. Nisam znao za djevojku.
-Tko je ona? -Ne znam.
Ali nemoj reći Antoniju. Ja ću to riješiti.
-Onda se riješi tijela. -Dobro.
I dostojno je pokopaj.
Ili ću reći Antoniju, a ti letiš odavde.
Činim ti uslugu! Zapamti to
kad idući put budeš srao bratu o meni.
Oni su svi ugledni ljudi.
Onaj Antonio je legenda, gotovo junak.
Nema dosje, nitko nema ništa protiv njega.
Jedino sumnjivo kod njih njihova je veza s braćom Grotta.
-Sjećaš li se Cirkusa Grotta? -Nikad čuo.
E pa, braća Grotta su sitni kriminalci.
Radili su u lunaparku, ali nešto se očito dogodilo
jer ih je Antonio izbacio.
Oni su organizirali prijevaru?
Ne! Nema dokaza da je prijevara.
-Što hoćeš reći? -Slušaj.
Braća Grotta
rade za tvog prijatelja Minnellu.
A obojica znamo
da Minnella radi za tajne službe.
Što? Ja o tome nemam pojma!
Ja sam to vrlo lako saznao.
Nema šanse! Znao bih! Znam Minnellu otkako je bio radnik!
Minnella obavlja prljave poslove za bogate i zapošljava Grotte.
Pa sam se zapitao:
„Da sam ja jako bogat, što bih učinio da mi nestane kćer?“
Nazvao bih nekog poput mene, da se čini da pomažem.
I nekoga kao Minnellu da mi zaista pomogne.
Kakve to ima veze s djevojkom?
Ne znam. Možda nikakve.
Ali ja sam s ovim završio.
Jer tvoja kći nije mrtva.
Ako si ti to vjerovao 20 godina,
netko je htio da u to vjeruješ.
Razglednice! Kupite razglednice!
-Hoćete lijepu razglednicu? -Ne, hvala.
-Kikiriki! -Razglednice!
Kikiriki!
Zašto smo ovdje?
-Jer je sigurnije. -U opasnosti si?
Sad smo svi.
Zato vas dvojica nosite tu smiješnu odjeću?
Da me obožavatelji ne prepoznaju.
-Vi ste iz Musicheròa? -Tako je.
-Ime? -Anna.
Hvala!
Odjeća, obožavateljice… Sandro Ralli ubio je Gioiju!
Fotografije jasno pokazuju!
-Znao sam! Kvragu Simone! -Tiše!
Pogriješio sam.
Trebao sam ti reći, oprosti.
Ali htio sam vas zaštititi!
Bio si na policiji?
Da, ali to je samo sve pogoršalo.
Kao da sam sebe prijavio.
Tajna služba štiti Rallija.
Prevario me, a ja sam pao na to, kao idiot.
Oprostite.
Pusti sad to.
A da pitamo tatu za pomoć?
Ne dolazi u obzir.
Već je dovoljno pomogao.
Ako Ralli ima zaštitu, mogu razgovarati s urednikom.
Nagovoriti ga na istragu.
Nemamo vremena, Matteo!
Ja ću to riješiti.
Ali trebam vašu pomoć. Svratimo do nas.
Zašto? Što si naumio?
Vjerujete li mi?
Vi se skrivajte. Ti, sa mnom.
Dođi.
Čekaj. Nora!
Saznala sam da je tata prebio tvog oca.
Žao mi je.
Imaš pravo. Nešto taji.
-Što? -Ne znam.
Ali obećavam, saznat ću.
Idemo.
Hajde!
Razglednice! Kupite razglednice!
Esther.
-Pozovi mi vozača, molim te. -Odmah, gospođo.
Majka sam.
Moj instinkt valjda nešto vrijedi!
Kamo želite ići, gospođo?
U lunapark.
Kako super!
-Je li Sandro Ralli stigao? -Mislim da nije.
-Možete ih smjestiti u prvi red? -Mogu.
-Hvala. -Dođite sa mnom.
Sjednite ovamo.
Oprostite, mogu li dobiti autogram?
Da, naravno.
Možemo li dobiti i poljubac?
Hvala!
Bilo je kratko, ali slatko!
Priznajem, divim se tvom bratu.
-Sad se čak malo bojim za njega. -Da, i ja.
Ponaša se kao klaun,
ali klauni na kraju uvijek kažu istinu, zar ne?
Tako smo silno htjeli odrasti!
A sad sve ovisi o nama.
-Bi li htjela natrag? -Ne.
Tada ne bih našla sestru.
Zašto mi nisi rekla kad si je našla?
Jer sam joj obećala, Matteo.
Htjela sam biti od riječi.
Samo je to bitno!
Šuti!
Ti si cinker.
Nisam ništa rekao.
Onda mi reci.
Kako je Miranda uspjela naći tijelo?
Osjetila je.
-Baš! -Da. Imala je…
A ja sam Houdini!
Mi ćemo se riješiti tijela.
Ali onda ćemo se vratiti po tebe.
Samo ne uplićite mog brata.
Trebao si prije misliti na to!
-Canio, to je on. -Tko, Cesare?
Kako to misliš? Pa mali buržuj!
Onaj s fotografije?
Što ti uvijek kažem? Bog uzima, Bog daje.
Idemo, Canio.
-Zdravo, bako. -Zdravo.
Dobra večer.
-Izvolite? -Dobra večer.
Želim razgovarati s Norom.
Čekajte, gospođo.
Prvo mi moramo razgovarati.
Bravo! Dobar pogodak! Daj mi to.
Idem ti po fotografiju.
Zapela je.
Samo čas, sad ću.
Mama, zašto mi ne da moju sliku?
Bez brige, Ciganin će je naći.
Da, Ciganin će sve riješiti.
Što radiš?
Bez brige, znam to popraviti.
Jednostavan, ali domišljat sustav.
Tko si ti, jebote?
Norin prijatelj.
Simone Baldi.
Slavni Norin prijatelj.
Nisam znao da sam slavan.
-Izvolite fotografiju. -Hvala.
Oprostite.
Znam da me se ne tiče,
ali vaša kći pati.
Ne miješaj se.
Imala je godinu i pol!
Nije kriva što su je oteli.
Niste vi ovdje žrtva nego Nora.
-Ne znam mogu li prihvatiti istinu. -Istina i stvarnost nisu isto.
Nora mi je rekla da si učen.
Oprosti, ali ne razumijem.
Dat ću vam primjer.
Ako jednog dana
budem prosio Norinu ruku,
što mislite, koga ću pitati?
Nisam ljut na tebe. Nisi ti kriva.
Tvoja majka uvijek je govorila da mi sličiš.
„Vidiš? Ima tvoj osmijeh.“
Tata…
Nemoj je osuđivati dok ne saznaš što se dogodilo.
Ja ću ti reći sve što znam.
Ne.
Želim cijelu istinu i želim je od Mirande.
To je moja kći.
Stella.
Ona je podigla vaše dijete.
Ovo je sve što imam.
Ja sam ih nacrtala.
Uopće joj ne sliče.
Zapravo vam želim reći…
da je Nora imala majku.
Bit će vam to teško prihvatiti, ali morat ćete.
Jer čak se ni Isus Krist…
nije mogao vratiti u prošlost.
Ne želim da uništite život mojoj unuci.
Dame i gospodo,
dobra večer i dobro došli u glazbeni kviz godine!
Ovo je Musicherò!
S nama je naš blistavi orkestar
i još blistavija Claudia!
I naših troje vrlo živih natjecatelja!
Evo ih.
A već drugi put s nama je i zvjezdani gost.
Dame i gospodo, Sandro Ralli!
Hvala, Sandro! Sad možeš na svoje mjesto.
Još malo u stranu, molim.
Večerašnja emisija bit će nezaboravna.
Zato što će biti posebna.
Ali sve je posebno ovdje, u Musicheròu,
u ovoj čarobnoj kutijici koja se zove televizor.
Odavde vidim sve, mogu ići svuda.
I zato…
odlučio sam vam pokazati neke dokaze.
Ali nisu povezani s glazbom
kao što ste pogrešno pretpostavili.
To su dokazi ubojstva.
Jedino ovako
pravda će biti zadovoljena.
Prepoznajete li ga?
On je lud.
Ovo je kviz, morate pogoditi.
Ne?
Čudno jer vam je rješenje pred očima.
Moj je prijatelj.
Ili sam bar to mislio.
-Dosta! -Prekinite ovo!
Evo me! Oprosti što kasnim, ljubavi!
Je li emisija već počela?
Lucia?
Gdje su svi?
A emisija?
Televizor je pokvaren?
Što se zbiva?
Esther, gdje mi je žena?
-Izašla je. -Kako to misliš, izašla je?
Kamo je otišla?
U lunapark.
Tvoj tata će razgovarati s bakom i pomirit će se sa situacijom.
Na kraju ispada da su ti ona i tvoja mama spasile život.
Što si mu rekao da je došao razgovarati s mnom?
Ne mogu odavati svoje tajne!
Pazi, zvučiš kao netko iz lunaparka.
Dobra večer! Jedno punjenje, pet lira.
-Tri… -Oni su mi rođaci.
Dođite s nama.
Idemo na kavu.
Hajde, idemo.
-Došli su po tebe. -Zar ti nisu rođaci?
Krasna obitelj, ha?
Trči!
Idemo, Canio!
Pardon!
Oprostite!
Dođi, idemo!
Ako smo mi ovo sagradili…
Idemo!
-Nisam li ti rekao da ostaneš doma? -Ti ostani doma.
Previše emocija ti škodi.
Osjećala sam da je Adele živa, da imam pravo.
Znaš li što mi škodi?
Što emocije držim u sebi!
Iz straha!
Iz straha da ne izgledam kao luđakinja!
A znaš zbog koga se tako osjećam? Zbog tebe!
Kad me obeshrabruješ jer ti odgovara!
Ali sad želim upoznati kćer.
Ako se ti ne slažeš, ljubavi…
to je tvoj problem.
Ne! Pričekajte sljedeći.
Došao sam prvi!
Jesi li vidjela?
Hajde, Canio.
Ne!
Koji kurac ovdje rade?
Idioti!
Je li ovo sigurno?
Ne!
ZA ROSSANU CASTAGNOLI I SVE IZ RIMSKOG LUNAPARKA
Prijevod titlova: Petra Matić