EN NETFLIX-SERIE
Ved du, hvor Antonio er?
Derovre med de mennesker.
Hvem af jer er Antonio?
-Er du Antonio? -Ja.
Dit svin!
Vil du snøre mig?
Sender du din datter? Røvhul!
Prøv på det nu!
Stop!
Det er nok!
Hvad er problemet?
Prøv ikke at manipulere min familie igen.
Du har fat i den forkerte.
Hvad foregår der?
Jeg kender dig.
Kvinden med katten.
Hvor længe har I haft os i kikkerten?
Nej.
Hvad fanden vil I?
Her er kællingen, der siger, hun er min datter.
Hvad mener du?
Har du rodet dig ud i noget? Forsøgt at snyde dem?
Ved du det virkelig ikke?
Ved hvad?
-Du ved det ikke. -Og du måtte ikke fortælle det.
Forsvind din vej! Forsvind!
Du skulle skamme dig.
Hvorfor…
…sagde du, at du er hans datter?
Fordi jeg er det.
Hvad mener du?
Miranda?
Jeg er ked af det, Antonio. Jeg kan forklare.
Far!
Det var alt for i aften.
Men bare rolig, vi vender tilbage. Tak til orkesteret, vores tre deltagere,
Sandro Ralli selvfølgelig og alle seerne derhjemme i aften.
På gensyn til næste afsnit af Musicherò!
Bravo!
Giggi.
Tak, Sandro.
-Du var fantastisk. -Mange tak.
Du fik mig næsten til at græde. Jeg vil tale med dig.
-Om hvad? -Om din fremtid.
-Bravo. -Tak.
-Flot klaret. Bravo. -Mange tak.
Vidunderligt, Giggi.
-Uventet succes. -Tak.
-Sandro, har du et øjeblik? -Selvfølgelig.
-Vi snakkes ved. -Undskyld os.
-Er det din agent? -Ja. Hun er meget rolig.
-Hvordan klarede jeg det? -Godt! Flot!
Hvad vil du?
-Er du og Giggi bedste venner nu? -Hvorfor? Er det et problem?
-Hvem er de andre? -Ingen idé. Hans venner.
Du afslører for meget om dig selv.
-Du bad mig opføre mig normalt. -Ja, men tingene har ændret sig.
Jeg burde ikke fortælle dig det. Nogen så dig.
-Så hvad? -Du ved, hvad jeg mener.
Jeg ordner det, men vær varsom med, hvem du omgås indtil da.
Fortæl mig sandheden. Sender de mig i fængsel?
Nej, for jeg har venner, vi kan stole på.
Og disse venner, vi kan stole på, hvad er deres pris?
Det er dyrt at få nogen til at forsvinde.
Forsvinde? Du mener bestikke, ikke "forsvinde".
Det virker underligt for folk som os, men ikke alle kan bestikkes.
Jeg må tale med hende.
-Hvis hun er Adele, lover jeg… -Mor.
Bare rolig. Vi ordner det nu.
Behandl mig ikke som en idiot.
Hvorfor sagde du intet?
Jeg lovede hende det. Hun havde brug for tid.
Du skulle have sagt det!
Du mødte hende. I tilbragte tid sammen.
Over en kop te, som to fremmede! Ærligt talt!
Hun måtte ikke hade mig!
Godaften, alle sammen.
Hvordan klarede jeg det?
Hvor er min fanklub?
Hvad foregår der?
Det er et mareridt. Et vaskeægte mareridt.
Mor.
Var jeg så elendig?
Far, luk op!
Antonio, åbn døren,
ellers bryder jeg den ned!
Antonio!
Åbn døren!
Nu er det nok. Stop det.
Det er forståeligt. Lad ham køle af, og det vil han.
-Pas dig selv. -Det angår også mig.
Du lod min bror tro, han havde en datter. Han opgav sin frihed.
-Sådan var det ikke. -Hvordan så?
-Heks! -Jeg smadrer dit ansigt!
-Slap af, mormor. -Du er ynkelig.
Nu ved alle, hvem du virkelig er.
Hold mund.
Hold mund!
Hun er skør.
Det er min skyld. Jeg bad hende tale med sin far
og sige, det nok skulle gå.
Hvis Tullio tog derhen, må Nora være knust.
Det er hun nok.
Min mor blev oppe til daggry. Hun ville vide alt.
Ditto her. Hvorfor fortalte du mig ikke om Nora?
Jeg afgav et løfte.
Hun er min tvilling. Forstår ingen det?
Tvilling! Det er fup.
Nej.
Hvad kan vi gøre?
Spørger du mig? Jeg var den eneste, der ikke vidste det.
-Matteo, bliv nu ikke vred. -Det gør jeg ikke. Men giv mig et øjeblik.
Vi mente det ikke!
Jeg taler med ham.
-Hvor dødssygt! -Matteo!
Matteo, vent!
Stop et øjeblik.
Hvad?
-Kom nu. Vi skal ikke skændes nu. -Min forlovede stoler ikke på mig.
Det passer ikke. Hun lovede Nora ikke at sige noget.
Løs det med hende. Lad mig ikke bære denne byrde!
Det skal vi nok.
Det er bare svært at føle sig sat udenfor.
-Også af dig. -Af mig?
Virkelig?
Fortæl mig sandheden om Sandro Ralli.
Lige præcis.
Hvad er der sket? Alle leder efter dig.
Også efter dig. Folk, der ikke må finde dig.
Hvad har du gjort?
-Hvad taler du om? -De vil se dig død.
Kan du gemme dig et sted?
Nej, jeg…
-Det ved jeg ikke. -Se på mig.
Er mine børn involveret i det, du gjorde?
-Kun Nora. -Hun er ikke min datter.
Men hvis hun er involveret, så skjul dig i tivoliet.
Bed ingen om hjælp, end ikke politiet. Forstået?
Hvor ved du alt dette fra?
Ingen spørgsmål. Jeg risikerer alt her.
Hør her, fortæl ikke din familie, vi mødtes her.
Jeg skal ordne et par ting.
-Kaffe, mor? -Ja, skat.
Du og Adele sad i barnevognen.
Men det var ikke barnepigen, der kørte en tur med dig. I min drøm var det mig.
Som det burde have været.
Pludselig løsner Adele sit bælte og hopper ud af barnevognen.
Jeg ser hende med det samme.
Jeg tager hende i hånden og holder hende fast.
Hun vender sig, ser på mig og smiler med de søde tænder.
-Mor… -Tak, skat.
Jeg havde ikke haft den drømt i årevis.
Mor.
Hør her. Der er noget, jeg ikke har fortalt dig.
Da de fandt Adele, var hun ikke faret vild i parken.
Hun var låst inde i en kælder helt alene.
-Hvad? Det giver ingen mening. -Jo.
Før de gik, så hendes mormor en høj mand med en stok luske omkring.
-Alfio? -Det tror jeg.
Så du, hvordan far reagerede, da jeg viste ham billedet?
-Far? -Jeg tror, at far ved noget.
Han har aldrig skjult noget om vores datter for mig.
Præcis. Far er far, Rosa. Behandler vi ham som en fremmed nu?
Vi bør tale med ham.
Hvordan kunne du ikke forudse det?
Du betaler mig for at lade, som om jeg leder efter din datter.
Men ikke finde hende.
Hvem er de mennesker?
Det aner jeg ikke.
Foretag en rigtig undersøgelse.
Find beviser på, det er en fup.
De svin må have en lang straffeattest.
Her er, hvad du skal gøre nu.
Tag hjem og hvil dig.
Nej! Jeg går hen på byggepladsen.
Jeg vil ikke se min familie.
-Det skal du før eller siden. -Ja.
Derfor må du skynde dig.
Tal med Miranda.
Snød hun dig, bør du vide besked.
Nej, ingen snød mig. Du skal ikke sige sådan noget.
Du troede, Nora er din datter. Det er uhyrligt.
-Jeg var gået amok. -Ja.
Hvad?
Stella var ikke et monster.
Det var under krigen.
Alt var tilladt. Det gjaldt for os og for dem.
De fik dig til at opfostre en andens datter.
Hold kæft!
Kom nu.
Nora er min.
-Værsgo. -Tak.
-Du får det tilbage. -Hvad foregår der?
-I går aftes… -Senere. Jeg lover.
Farvel.
Tag det på.
I dit tøj får de straks øje på dig.
Jeg kvajede mig, men du hjælper mig.
Jeg gør det for mig selv.
Du kan ikke modstå tortur. Du ville opgive mit navn.
Tak.
Hvordan går det med din far?
Han vil ikke se mig.
Insister. Spild ikke din tid på mig.
Jeg vil ikke fortælle ham sandheden.
Han vil heller ikke høre det. Det er derfor, han gemmer sig.
Det er for sent at gemme sig.
-Jeg håber ikke, det er for sent for os. -Jeg tror, din nye far er spion.
Sikkert. Han er rig og et røvhul.
Han løb en risiko og beskyttede mig.
-Han skulle nok bruge noget til gengæld. -Måske.
Ralli må være virkelig urørlig.
Hvad, hvis han også er spion?
Hvis man læser avis i dag, er alle spioner.
Eller bliver udspioneret. Som os.
-Godmorgen. -Nå?
-Hvad laver han her klædt sådan? -Han er i knibe. Vi må hjælpe ham.
Har vi ikke problemer nok?
Kom nu. Det er bare et lille stykke tid.
Okay.
Vi har brug for hjælp på skydebanen.
Tak.
Drengen er hos jer hver dag, og nu er han væk?
Hvad med hans forældre? I er venner nu, ikke? Spørg dem.
Det gjorde jeg. De ved intet.
Han må være stukket af. Knægten er et brushoved.
Fortæl mig, hvad han har gjort.
Husker du før krigen, da jeg arbejdede for dig?
Hvis jeg ødelagde gulvet, røg min dagløn.
-Selvfølgelig, jeg er stadig sådan. -Du var en god chef.
Lad også mig være en.
Jeg har ikke en chef.
Det har vi alle.
Uden en kommandokæde bliver alt kaos.
Under krigen virkede vores kommandokæde rigtig godt!
Skynd dig at finde drengen. Det her er alvor.
-Jeg vil ikke bruge det, jeg ved, mod dig. -Afpresser du mig?
Vil du miste alt?
Din kone,
dine børn
og den åbne himmel at se på?
Efter vi har været venner i 20 år?
Hjælper du efterretningstjenesten, fordi vi er venner?
Eller fordi jeg dækkede over, du dræbte din ven?
Kom så.
Tak.
Hvad fanden laver du her?
Jeg hjælper ham.
Han har ikke brug for hjælp.
Hvad er dit problem?
-Hun har brug for hjælp. -Hvad laver du?
Jeg kan sagtens beskytte hende.
Er I blevet vanvittige?
Hold op!
Okay, værsgo.
Giggi, hvor skal du hen?
Mor er helt ude af den.
Hun vil hen i tivoliet og se Nora. Tager du med?
Nej.
Aldrig i livet.
Du har ødelagt nok.
Hvad har jeg ødelagt?
Du måtte bare finde din søster, ikke?
"Vores søster." Sikke et latterligt spørgsmål.
-Du lader, som om hun aldrig fandtes. -Gjorde hun det for dig?
Jeg var der ikke, du var spæd. Hvad kan du huske?
Hvor meget det sårede mor og far.
Nej, søde ven. Det var takket være mig mor og far kom på fode igen.
Takket være deres glade søn, der altid er munter! Familiens spøgefugl er tilbage!
Fik jeg dig ikke til at grine nok?
Hvordan kan du sige det?
Måske er det på tide at ændre min rolle.
Alt går i opløsning her. Kan du ikke se det?
Hvad laver Ralli her?
Vi skal til en prøve.
Nej, Giggi. Sig, at du har travlt.
Her?
Jeg har ikke noget at lave her.
SCENE 1
Rolig! Der er nok af mig til alle!
Det er fyren fra Musicherò!
Ja! Det er Giggi Gabrielli!
Undskyld mig!
Må jeg få din autograf?
Selvfølgelig!
Hvad hedder du, skønne?
-Franca. -Det tror jeg gerne.
"Til Franca". Skal jeg give hende mit nummer, Sandro?
Rolig nu!
"Til Franca fra Giggi. "
-Værsgo. -Tak.
Lad os komme igennem, for vi skal arbejde.
Bravo!
Du godeste!
Undskyld os et øjeblik.
Hvem der?
Rør dig ikke. Skrig ikke. Ingen kan høre dig.
-Hold kæft! Du må ikke… -Tak!
Sandro, det virker ikke. Slip din vrede løs.
Du skal angribe hende.
Ja. Undskyld. Lad mig prøve igen.
Godt. Prøv igen.
Kan du spytte tyggegummiet ud?
Kom, vi gør det igen.
Kom nu. Bare rolig.
Rør dig ikke. Skrig ikke. Ingen kan høre dig!
Hvorfor skulle jeg skrige? Han ville ikke engang skræmme en baby!
Stop.
Sandro, jeg gentager det for dig.
Du var en sød fyr, men storbyen har forandret dig.
Du har kæmpet for at holde din familie i live og sultet,
nu flirter hun med dig og afviser dig.
Forstår du det? Jeg vil have,
at din mørke side kommer frem.
"Den mørke side"?
Jeg tror ikke, han har en mørk side.
Bare rolig. Værsgo.
Spyt det skide tyggegummi ud.
Spyt det skide tyggegummi ud!
-Nu skriger du ikke. Ingen kan høre dig! -Slip mig!
Din luder! Hvilken del af det forstår du ikke?
Kan du ikke lide mig mere?
Hvorfor? Er jeg for fattig til dig?
Stinker jeg som en tigger?
Hold op!
Eva, hvad fanden laver du? Improviserer du nu?
Hun improviserer! Vi har en diva!
For fanden da.
Hvor var du?
-Jeg havde travlt. -Med hvad?
Jeg mødtes med Bartoli. Jeg bad ham undersøge de folk.
Hvad skete der i tivoliet?
Ikke noget.
Ikke noget, far?
Jeg gav ham en lærestreg, okay?
Hvad for en lærestreg?
Et kærtegn med min næve!
-Utroligt, far! -Ti stille!
Jeg vil tale med pigen.
Bestemt ikke.
Vi tager intet initiativ, før det er opklaret.
Jeg kan ikke lide din tone.
Hvordan ved du, hun ikke er Adele? Sig det, hvis du ved noget.
Jeg beder dig!
Der er han! Væk!
Væk! Dit møgsvin!
For helvede!
-Har I set flere af dem? -Flere hvad?
Duer. I vinduerne. I dag.
Har I set andre duer?
-Svar mig! -Nej!
Ingen rører en finger. Vi venter på Bartoli.
Jeg har redt op til dig.
På sofaen.
Jeg er ikke træt.
Heller ikke jeg.
Vi bør advare de andre. Måske leder nogen efter dem for at få ram på mig.
Ja, men vær forsigtig med mødestedet. Måske følger de allerede efter dem.
Sikke et rod.
Lad os prøve at få noget søvn.
Nora?
-Hvad er der? -Må jeg få en pude?
Fordi jeg tænkte…
…selv om alt omkring os
er helt forskruet…
…med mig og dig,
lige fra starten…
…virkede tingene bare så…
Simple?
Simple.
Stella?
Stella, er det dig?
Hvem der?
Kom med mig, din skiderik.
Kom her.
Kom, din skiderik!
Dit dumme svin! Slog du den stakkels pige ihjel?
Der er et lig begravet i parken!
Hold kæft!
Hvad fanden laver du? Rør mig ikke! Jeg siger det til Antonio.
Nej, vent. Du må ikke sige det til Antonio.
Grotta havde brug for jorden. Jeg gav dem den.
Jeg ville gøre noget godt. Jeg vidste intet om pigen.
-Hvem er hun? -Ingen idé.
Men sig det ikke til Antonio. Jeg ordner alt.
Skaf liget af vejen. Giv hende en begravelse.
Ellers får Antonio besked, og så er du færdig.
Jeg gør dig en tjeneste. Husk det,
næste gang du bagtaler mig til din bror.
De er respektable mennesker.
Antonio er en slags legende, en helt.
Ingen straffeattest, ingen har et udestående med ham.
Det eneste luskede er deres forbindelse til Grotta-brødrene.
-Kan du huske Grotta Cirkus? -Nej.
Grotta-brødrene er nogle små skurke.
De arbejdede i tivoliet, men der skete noget,
for pludselig smed Antonio dem ud.
-Organiserede de fidusen? -Der er ingen beviser på, det er fup.
-Hvad siger du? -Hør på mig.
Grotta-brødrene arbejder for din ven, Minnella.
Vi ved begge, at Minnella arbejder for efterretningstjenesten.
Hvad? Det har jeg aldrig hørt noget om!
Jeg skulle bare grave lidt.
Nej! Jeg har kendt Minnella, siden han var en arbejder.
Minnella gør beskidte job for de rige og hyrer bøller som Grotta.
Så jeg spurgte mig selv:
"Var jeg rig, og min datter forsvandt, hvad ville jeg så gøre?"
Jeg ville ringe til en som mig, for at lade som om,
og en som Minnella, der virkelig kan hjælpe.
Hvad har det med pigen at gøre?
Det ved jeg ikke.
For mig er sagen lukket.
Din datter er ikke død.
Troede du på det i 20 år, er det, fordi nogen fik dig til at tro det.
Postkort! Hent dine postkort!
-Vil I købe postkort? -Nej, tak.
-Jordnødder! -Køb postkort!
Jordnødder!
Hvorfor er vi her?
-Fordi det er sikrere. -Er du i fare?
Det er vi alle sammen nu.
Er det derfor, I to har det latterlige tøj på?
Nej, jeg vil ikke genkendes af mine fans.
-Er du fyren fra Musicherò? -Se bare.
-Navn? -Anna.
Tak.
Tøj, fans. Sandro Ralli myrdede Gioia.
Billederne viser det.
-Jeg vidste det. For fanden da! -Dæmp dig!
Jeg tog fejl.
Jeg skulle have sagt det. Undskyld.
Jeg gjorde det for at beskytte dig.
Gik du til politiet?
Ja. Det har kun gjort det værre. Det er, som om jeg meldte mig selv.
Efterretningstjenesten beskytter Ralli.
Han snød mig, og jeg faldt for det som en idiot.
Undskyld.
Bare rolig.
Hvorfor prøver vi ikke at bede far om hjælp?
Nej, absolut ikke.
Han har allerede hjulpet nok.
Dækker nogen over Ralli, kan jeg tale med redaktøren
og bede ham starte en undersøgelse…
Nej, det har vi ikke tid til!
Jeg ordner det.
Jeg får brug for din hjælp. Vi tager hjem til dig.
Hvad har du tænkt dig?
Stoler I på mig?
I må gemme jer igen. Kom med.
Vent. Nora?
Jeg fandt ud af, min far bankede din far.
Undskyld.
Og du havde ret. Han skjuler noget.
-Hvad? -Det ved jeg ikke.
Jeg lover at finde ud af det.
Kom, nu går vi.
Kom.
Køb postkort her!
Esther.
-Send bud efter chaufføren. -Ja, frue.
Jeg er mor. Mit instinkt må være noget værd , ikke?
Hvor vil De hen, frue?
Til Luna Park.
Hvor fint!
-Er Sandro Ralli kommet? -Det tror jeg ikke.
-Placer dem på første række. -Ja.
-Tak. -Kom med mig.
I kan sidde her.
Undskyld. Må jeg få en autograf?
Ja, selvfølgelig.
Må vi også få et kys?
Tak.
Det var kort, men sødt.
Jeg må indrømme, jeg beundrer din bror.
-Jeg er også lidt bange for ham nu. -Ja. Også mig.
Han opfører sig som en klovn,
men klovne fortæller altid sandheden til sidst.
Vi ville så gerne blive voksne.
Alt er virkelig op til os nu.
-Ville du skrue tiden tilbage? -Nej.
Så havde jeg ikke fundet min søster.
Hvorfor fortalte du mig ikke om hende?
Fordi jeg lovede hende det.
Jeg vil være en kvinde, der holder sit ord.
Det er det vigtigste.
Ti stille!
Du har sladret.
Jeg har ikke sagt et ord.
Sig mig,
hvordan fanden fandt Miranda liget?
Hun fik et syn.
-Ja, klart! -Ja, hun fik et…
Og jeg er Houdini!
Vi skaffer liget af vejen.
Men så tager vi os af dig.
Hold min bror uden for.
Det skulle du have tænkt på før!
-Se, det er ham. -Hvem, Cesare?
Den pæne rige dreng.
Ham, vi leder efter? Fra fotoet?
Hvad siger jeg altid? Man får som fortjent.
Kom.
-Hej, mormor. -Hej.
Godaften.
-Hvad kan jeg gøre for Dem? -Godaften.
Jeg vil tale med Nora.
Vent, frue.
Først skal vi tale sammen.
Sådan! Godt ramt! Giv mig den.
Jeg henter billedet til dig.
Det sidder fast.
-Lige et øjeblik. -Hvorfor giver han mig ikke mit billede?
-Bare rolig. Sigøjneren henter det. -Ja! Sigøjneren ordner alt.
Hvad laver du?
Jeg kan reparere det.
Fint system. Enkelt, men genialt.
Hvem fanden er du?
En af Noras venner.
Simone Baldi.
Den "ven", vi har hørt om.
Jeg vidste ikke, jeg var berømt.
-Her er dit billede. Farvel. -Tak.
Undskyld mig.
Det vedkommer ikke mig, men din datter har det svært.
Bland dig udenom.
Hun var halvandet år. Det er ikke hendes skyld, hun blev kidnappet.
Du er ikke offeret her, det er Nora.
Jeg ved ikke, om jeg kan tåle sandheden.
Sandhed og virkelighed er ikke det samme.
Nora sagde, du er akademiker. Beklager, men jeg forstår dig ikke.
Lad mig give dig et eksempel.
Hvis jeg en dag
ville gifte mig med Nora,
hvem tror du så, jeg ville spørge?
Jeg er ikke vred. Det er ikke din skyld.
Din mor sagde altid, at du lignede mig.
"Se. Hun har dit smil."
Far…
før du dømmer hende, skal du vide, hvad der skete.
Jeg fortæller dig alt.
Nej. Jeg vil have hele sandheden. Den skal komme fra Miranda.
Det er min datter.
Stella.
Hun opfostrede dit barn.
Det er alt, jeg har.
Jeg har lavet dem.
De ligner ikke engang.
Det, jeg prøver at sige, er,
at Nora havde en mor.
Det er svært at acceptere, men det må du gøre.
Fordi ikke engang Jesus Kristus
kunne gå tilbage i tiden.
Du skal ikke ødelægge mit barnebarns liv.
Mine damer og herrer,
godaften og velkommen til årets musikalske program.
Det her er Musicherò!
Som sædvanlig med vores strålende orkester og den endnu mere strålende Claudia.
Og vores tre levende deltagere!
Her er de!
Og vi har for anden gang besøg af vores gæstestjerne.
Mine damer og herrer, Sandro Ralli!
Tak, Sandro. Du kan indtage din position nu.
Lidt mere til siden, tak.
Aftenens program bliver uforglemmeligt.
Uforglemmeligt, fordi det er specielt. Alt er specielt her i Musicherò,
inde i den lille magiske kasse, der hedder tv.
Herfra kan jeg se alt og komme alle steder hen.
Så jeg vil vise jer nogle beviser.
Der er ingen musik involveret,
som I sikkert formoder. Nej.
Jeg har beviser på et mord.
Det er den eneste måde, retfærdigheden kan ske fyldest.
Genkender I ham?
Han er vanvittig.
Det er en quiz, så I skal gætte.
Nej?
Sært, for løsningen er lige her for øjnene af jer.
Han er min ven.
Eller det troede jeg.
-Luk ned! -Stop udsendelsen!
Jeg er hjemme! Undskyld, det blev sent.
Er programmet begyndt?
Lucia?
Hvor er alle henne?
Hvad med programmet?
Er fjernsynet i stykker?
Hvad foregår der?
Esther, hvor er min kone?
-Hun gik ud. -Hvad mener du med det?
Hvor tog hun hen?
Til Luna Park.
Din far vil tale med din mormor og forstå det hele.
Hvis du tænker over det, reddede hun og din mor dit liv.
Hvad sagde du for at få ham til at tale med mig?
-Jeg kan ikke afsløre mine hemmeligheder. -Pas på, du lyder som en tivoliarbejder.
Velkommen! En hel patron, fem lire.
-Tre æsker… -De er mine fætre.
Følg med os.
Lad os tage en kaffe.
Kom, nu går vi.
-De er ude efter dig. -Er det ikke dine fætre?
Fin familie, hva'?
Løb!
Kom så, Canio!
Undskyld os!
Undskyld!
Kom så!
Hvis vi byggede den…
Kom så!
-Bad jeg dig ikke blive hjemme? -Du bliver hjemme.
For mange følelser er dårlige for dig.
Jeg kunne mærke, at Adele var i live, og jeg havde ret.
Ved du, hvad der er dårligt for mig?
At holde følelserne indestængt.
Af frygt.
Frygt for at ligne en skør person, en galning.
Ved du, hvem der får mig til at føle mig sådan? Dig!
Du afskrækker mig, fordi det er ubelejligt!
Men nu vil jeg lære min datter at kende.
Hvis det ikke er i orden med dig, min skat, er det dit problem.
Nej! Vent på den næste!
Jeg var her først!
Så du det?
Kom så, Canio.
Nej!
Hvad fanden laver de her?
Røvhuller.
Er den sikker?
Nej!
TIL ROSSANA CASTAGNOLI, DER SKREV HISTORIEN OM ROMS LUNA PARK
Tekster af: Jakob Jensen