Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERAT PÅ VERKLIGA HÄNDELSER
Herregud.
Jag tar tonfisk varje gång och jag hatar tonfisk, ändå tar jag det.
-Vad tog du? -Den italienska.
Bra val. Den är god.
-Hur är det? -Åh, nej.
Fields, vad du än gör, titta inte åt vänster.
Fasen också.
Beklagar.
Efter bara en vecka på sista skolåret. Hur kunde hon lämna mig?
Hon messade visst.
Jag kan inte äta den här. Jag känner mig så ensam.
Ensamhet och känslan av att vara oönskad är den värsta fattigdomen.
Moder Teresa, som garanterat aldrig blev dumpad.
Jag menar, om man dumpar henne så är det raka vägen till helvetet.
Är det där han?
Vem?
-Lämnade hon mig för en frisbeekille? -Du är en frisbeekille.
Nej, inte som han. Han… går med bar överkropp.
Han är snygg.
Tack.
Vi borde gå till Bobcat i kväll.
Dricka lite, äta några kycklingvingar och glömma Claire och hennes adonis.
Du… Vart tog du vägen?
Du lyssnar inte.
Vi drar till hundhemmet.
-Det här är ett misstag. -Claire vill inte ha min kärlek.
-Jag älskar dig. Dejta mig. Kan vi gå nu? -Jag ska skaffa hund.
När duschade du senast?
Det var en tisdag.
Hör på. Hundar behöver sprutor. De behöver mat och vatten varje dag.
-Okej? -Ja.
Du är bara…
Du är tyvärr inte lämplig.
-Vad är människan utan bestarna? -Åh, nej.
För om alla bestar försvann skulle människan dö av ensamhet.
-Hövding Seattle. -Jag vet det.
Ett B-minus i inhemska studier betyder inte att du kan sköta om ett djur.
-Och gör aldrig det där igen. -Varför?
Jag gillar inte att du citerar smarta döda killar för mig.
-Filosofi är ju min grej. Det vet du. -Okej.
Åh, nej.
Hej på dig!
Läget, valpen?
Jag älskar honom.
Och han älskar mig.
Det är en stor säck.
Och jag vill att han knyter an till mig så bonda inte med honom.
Uppfattat.
Vet du vad? Jag ska hitta den perfekta låten för vår första biltur.
Varför är det så varmt?
Luftkonditioneringen är fortfarande trasig.
-Herregud! -Skräm honom inte.
-Han pinkar på mig! -Jaha.
-Ta din hund nu. -Nej.
Jag vill inte ha honom! Ta honom nu. Jag svär…
Hans första fem minuter med oss får inte traumatisera honom, så låt honom vara.
-Det här är det värsta som hänt mig. -Han gillar dig.
-Varför är det så mycket? -Jag vet inte.
Okej.
Vi borde kanske inte titta.
Ja. Okej. Nej, lite till.
Okej, han är klar.
Duktig kille.
Duktiga killar. Jätteduktiga. Båda två.
-Jag hatar dig. -Du älskar mig.
Nu åker vi hem.
Bana väg för valpen!
Valpen!
Här är vår vip!
-Hej! -Jag vet.
Hej!
Har du kul, kompis?
Du vet väl att festen är för dig?
Det är ditt välkomstparty.
Den här festen är skoj.
Jag fattar inte att alla kom hit för…
Vad heter han?
Jag vet inte.
Vad heter du?
Han gonkade mig i huvudet.
-Vadå? -Jag menar bankade.
-Där har vi det. -Vadå?
Gonker.
-Ja, han gillar det. Gonker. -Vad är en gonker?
Han är en gonker.
Gonker!
Vi blir sena till lektionen.
Ta ett djupt andetag och gör nedåtgående hunden.
Redo? Hämta den!
Kom tillbaka!
Hämta den!
Kom igen!
Här!
Så där ja! Bra gjort! Kom hit.
Ja! Så där ja! Kom hit med den.
Såg ni? Vad var det jag sa? Han är begåvad.
-Jag öppnar inte ett spökhus med dig. -Hörde ni om Lainey?
-Vad? -Hon fick jobb på Boeing. Sexsiffrigt.
-Nej. -Lägg av.
-Sexsiffrigt? Pratar vi pengar? -Ja, och hon blir kvar i Virginia.
Lägg av.
-Jag känner ingen i St. Louis. -Vad finns i St. Louis?
-Mitt jobb. -Ja.
Jag ska jobba med PR på Anheuser-Busch. Jag börjar om två veckor.
-Ska du jobba för ett ölföretag? -Drömjobb, va?
Vänta lite. Har ni alla fått jobb?
Ja, det har vi.
Ja, men vi ville inte säga nåt.
Okej, vänta lite nu. Jag är ingen nolla som inte kan få jobb.
Jag vet bara inte vilket jobb jag kan göra än,
så jag måste lista ut det först.
Ja, men var det inte det de senaste fyra åren var till för?
-Det där är mina föräldrar. -Ja.
Göm ölen.
-Vi är ju 21. -Klockan är 10.30.
Det har du rätt i.
-Fielding! -Hej, mamma!
Hej!
-Fielding! -Pappa.
Vad gör ni här?
Min investering berättigar mig nog att se dig i kappa och lustig hatt.
Examen är ju i morgon.
Ja, men vi sa ju att vi skulle komma dagen före.
Just det. Förlåt, jag hade glömt det. Jag har haft fullt upp.
Ja, jag ser det.
-Vi har en överraskning. -Jaså?
Hallå där!
Är det där Peyton? Kom hit! Herregud!
Vad gör du här?
Jag skrev sista provet tidigt för att se brorsan få diplom.
-Du är världens bästa syrra. -Jag försöker.
Gonker! Jag är ledsen för det där.
-Det gör inget. -Ta det lugnt.
Vems hund är det?
Han är…
-Det är en dålig idé. -Det är ingen idé. Det är verklighet.
-Det är ett misstag. -Nej, han är min bästa vän.
Du kan inte ta hand om dig själv, för att inte tala om nån annan.
-Jag tar hand om Gonker. -Så varför dricker han ur en öltratt?
Nej, det där är en kemigrej.
Kom hit, Gonker. Kom nu.
-Vad är Gonker för ett namn? -Han gonkade mig i huvudet.
Du har visst inte repat dig än.
Hör på. Du är på väg ut i den riktiga världen.
Du har inte tid med Gonker.
-Vad ska han göra när du jobbar? -Jobbar?
Pappa, lägg av.
Har du ringt mr Kobrenner?
Bokföring? Jag suger på matte.
-Eller Matt Price på Harper Lewis? -Jag kan inte sälja medicinsk utrustning.
Så vad ska du göra när den här festen är över om 24 timmar?
Förutom att bo hemma hos oss, precis som du gjorde för fyra år sen.
Skynda dig!
Hej!
Ursäkta mig! Hej!
Kom! Ursäkta mig, förlåt.
Mamma, pappa!
-Jag vet inte vad jag ska säga. -Lugn. Det blir nog en ceremoni till.
Vänta. Det är bara en.
Vad hände?
Jag lyssnade verkligen på det pappa sa, att jag bara hade 24 timmar kvar här,
så Gonk och jag sov nere vid floden för han älskar att vara där.
-Vi lyssnade på grodorna och pratade. -Pratade ni?
Och vi lekte med ficklampan…
Vi fattar.
Visst. Vi måste ha somnat jättesent för jag försov mig.
Det var säkert värt en sextimmarsresa
för att se 4 000 främlingar klädda likadant.
Ingen fara. Vi kan fortfarande gå ut och äta middag, eller hur?
Förresten så…
Magen har krånglat de senaste dagarna.
Kan vi skjuta på det?
Visst. Ja, vi har gott om tid för familjemåltider hemma.
Det är lugnt. Jag… Ingen fara, olyckor händer.
Jag är stolt över dig.
-Och jag älskar dig. -Och jag dig.
Grattis till examen. Kör försiktigt.
Tack. Och igen, jag är så ledsen.
-Vi ses i morgon. -Nej, jag åker till Seattle i kväll.
Va?
-Du kan inte lämna mig ensam med dem. -Jag har fått sommarjobb som skribent.
Du säger att du inte vill bo hemma, så skaffa jobb och lägenhet.
Och du blir inte ensam. Du har ju Gonker.
Han vill bli kliad på magen.
-Okej, store, vuxne professorsman. -Du kan också göra det.
Doktorera? Varför?
Bra poäng.
Jag kommer att sakna dig också. Och låt inte villaförorten tämja dig.
Du är ett vilddjur.
Glöm inte det.
Vilken tur jag har som har nåt som gör det så svårt att ta farväl.
Gandhi.
Nalle Puh. Kom hit.
Ta hand om dig.
-Gör den där… -Nej. Jag ska jobba på det.
Jag vill fortfarande göra fågeln.
-Vi ses. -Hej då, kompis.
Det är okej, killen. Vi löser det.
Vi är framme.
Du, vi måste anpassa oss, så ta det…
Ta det lugnt. Okej?
Vi är hemma!
De nybakade studenterna är hemma!
Hej!
Gonk! Ner med dig!
-Han vill pussa dig. -Mysigt.
Här har du.
-Vad är det här? -Ett elhalsband.
Nej, han ska inte ha på sig det.
-Mamma, han är ett vilt djur. -Han är ett husdjur.
Knappast. Du såg studenthuset.
Jag menar allvar. Han går alltid lös. Han sprang jämt runt på campus.
Ja, men det här är civilisationen.
Och där har folk kylskåpet i köket och hundarna på gården.
Nej, jag…
Vi har placerat sensorer vid skogsbrynet, så han kan gå nära men inte för nära.
Och om han gör det får han en liten stöt.
Han skadas inte, men han får sig en läxa.
-Det krossar hans anda. -Den tar på halsen, inte andan.
Vad är det, kompis?
Nej, Gonker!
Gonker!
-Kom hit, Gonker! -Ingen fara. Halsbandet stoppar honom.
Gonker!
Gonker! Stanna!
-Nej! -Gonker!
-Han springer bort! -Sakta ner! Nej!
Vad?
Just det, Gonk! Kämpa mot makten! Jaga räven!
-Det skulle stoppa vilken hund som helst. -Gonker är inte vilken hund som helst.
Tänk om han springer vilse.
Han sprang runt på campus, men kom alltid tillbaka.
-Men han hittar inte här. -Han klarar sig. Jag lovar.
Han är en speciell hund.
En liten bit av Japan som jag vill lämna kvar.
Som tack för din familjs gästfrihet under vårt besök. Han är din nu.
Han heter Oji.
Jag älskar honom.
-Får jag leka med honom? -Femtio meter i varje riktning.
Vi ska in till stan. Jag vill inte leta efter dig.
Kom, Oji.
Kom!
-Vill du ha mat? -Nej, men jag lägger mig en stund.
-Vad? -Herregud.
Grabben?
Grabben!
-Hej. Förlåt, väckte jag er? -Du väckte nog döda faster Jenny.
Vad gör du?
Det är en andningsteknik. En modifierad agni prasana.
Vi gör den i slutet av sömncykeln. Det är bra för magen.
Han, då?
Han gillar att göra det med mig. Eller så vill han bli kliad på magen?
Titta inte på mig.
Hej då.
Vi bedömer att en investering inte är trolig nästa kvartal.
Så hur länge tänker ni vänta?
Nej! Mitt team vill ligga lågt åtminstone till efter lokalvalet och regnperioden.
Men det blir väl ett program?
-Kan ni ursäkta mig en stund? Förlåt. -Visst.
Fielding!
Ja?
Jag har ett Zoom-möte. Han sitter bara och gnäller.
Han vill leka apport.
Okej.
Hämta den.
Han vill välja pinne.
-Vill han välja? -Det ändras varje dag.
Nu, då?
Se på när han väljer.
Annars är det inte kul.
Hörru.
Jag ser på.
Du har din säng och jag har min.
Och det här är min säng!
De väljer påvar snabbare.
Jag ger upp!
Jag ger upp.
När du är klar, kväv mig till döds också.
Gillar du också fåglar?
Du är inget vilddjur.
Du är en raring, eller hur?
Är du säker?
Okej.
Hämta den!
Ja! Så ska det se ut.
-Det var faktiskt rätt coolt. -Hurra!
Vänta. Såg ni det?
-Ja! -Ja!
-Duktig kille! Han är begåvad. -Imponerande.
Gonker?
Världens sämsta namn på en hund.
Gonker?
Vad gör du?
Du är rädd för åskvädret.
Eller hur? Ja.
Precis som Fielding när han var liten.
Jag brukade sjunga för honom för att lugna honom.
Ja.
Jag är hemma!
Jag har köpt blåbärspaj från bondens marknad
till när familjen Connor kommer!
Och banana cream pie till oss, för att vi förtjänar det.
Ska du inte hälsa?
Är du helt slut efter att ha hämtat pinnar och jagat rävar…
Tusan!
Okej. Jag tar de stora bitarna så får du ta resten.
Fielding! Kom hit en stund.
-Ska jag hämta moppen? -Nej, det är Gonker.
Han hälsade inte när jag kom hem och han rör inte maten på golvet.
Åt han inte sin frukost?
Det där är nog maten från i går kväll.
Ska vi gå ut och springa?
Inte? Kom så leker vi.
-Mamma. -Jag ringer veterinären.
Du. Det är okej.
Addisons sjukdom är när produktionen av glukokortikoider är nedsatt.
Binjurarna sviktar, vilket orsakar smärta och lågt blodtryck.
Man kan falla i koma.
-Vänta. Är han i koma? -Nej, han är nedsövd.
Sjukdomen går att kontrollera med medicin,
men den har varit latent i hela hans liv.
Det här var ett akut tillstånd. Han är inte utom fara än.
Om han överlever behöver han en spruta var 30:e dag.
Om han överlever?
Jag beklagar, men det är fifty-fifty om han klarar natten.
Jag stannar hos honom.
Nej, han kommer att sväva in och ut ur medvetande.
Om han ser dig så jagar han upp sig. Han behöver sova.
Det bästa för er båda är vila.
Vi finns vid hans sida dygnet runt.
Jag lovar.
Så där. Nu får Gonker rena skålar när han kommer hem.
Ja, om han kommer hem.
-Säg inte så där. -Det är värre när det har gått obehandlat.
Han fick ingen medicin hela första året.
På college, märkte du nånsin att han var slö eller nåt?
Vissa dagar, men jag trodde han var trött efter att ha jagat bollar eller vandrat.
Vi har ju sagt att en hund är ett ansvar.
Man kan inte bara bry sig om nån ibland eller när det är lek.
Det måste vara hela tiden.
Han har varit så här sen kl. 06.
Jag har aldrig sett en hund repa sig så fort.
Gonker!
-Hej, killen! -Hej.
Kom hit!
Du är oövervinnlig. Du är så stark.
Hej, killen! Är du så glad?
Mums! Jag gör jättegod mat, eller hur?
Själv hade jag tagit björkpinnen.
Redo? Jag ska tävla mot dig. Spring! Hämta den!
Jag kommer och tar den!
Vem är en duktig pojke? Ja, du är det.
Sommaren i Mohonk i New York.
Jag fiskade varje dag i två veckor. Jag fick bara en solbränna.
Hur lyckades du med det?
Hej!
Där är han!
Det stinkande odjuret och han har med sig sin hund.
Åh, John!
-Du minns väl Goodwins? -Ja. Hej.
Kul att se dig.
Du var borta länge.
Jag lät Gonk leka med Yuri. Det är bra att han får leka med andra hundar.
Ja. Ska jag lägga upp lite mat?
Nej, tack.
-Du äter aldrig. -Han tränar för ett fattigt liv.
-Hörru! -Jag har honom!
-Den är min! -Han älskar paj.
Vi ska göra lite yoga och sen duscha. Det var kul att ses.
Kom och ät sen.
-Du retar honom för mycket. -Jag skojar bara.
Det är väl kul att ha honom hemma?
Ja och nej.
Jag var pank i college.
Jag hade tre jobb, och när jag tog examen hade jag en anställning.
Och när min pappa var 21 så hade han tjänat i ett krig.
Ja, men han har inte hittat sin väg än.
Då får han göra det, för jag tänker inte bli Tim Misner.
Hans son är 35 år och flyttade precis hem igen.
Det håller mig vaken om nätterna.
Min klass är inte tråkig och min sista fråga på provet var:
"Är ateism en religion?" Jag vet. Hur svarar man på det?
Det går inte. Det är inte en grej.
Så jag gav alla A och kollade på The Office.
Tanken på att du undervisar på universitet är rätt skrämmande.
Jag vet.
Titta där. En räv.
Ser du räven? Jaga räven!
-Där försvann han. -Se räv, jaga räv.
-Varför är inte mitt liv lika enkelt? -Jag vet.
-Så kul att se dig. Tack för att du kom. -Ja.
Du lät rätt deppig på telefon.
Din pappa skojar bara. Det vet du.
Jag har alltid vetat att han är besviken, men nu verkade han faktiskt skämmas.
Det gör han inte alls.
-Han är bara… din pappa. -Han fattar inte.
-Jag vet att jag är lyckligt lottad. -Ja.
Mina föräldrar jobbade häcken av sig för att betala min utbildning.
De gav mig möjligheter. Jag måste lista ut vad jag ska göra med dem.
Vad betyder det?
Det är svårt med jobb när man inte kan nånting.
-Du kan saker. -Jag får inte betalt för att paddla kajak.
Du kanske kan få det.
Gonker! Kom hit!
Gonker!
Han sprang fort. Gonker!
Gonky, gömmer du dig?
Gonker!
Gonk!
Gonker!
-Mamma! Pappa! Han är borta! -Va? Vem är borta?
Gonker.
-Vad har hänt? -Jag föll ner i en ravin när jag letade.
-Var? -På Appalachian Trail.
Han jagade en räv och försvann.
Nate och jag har letat överallt. Han är nånstans där ute!
-Prärievargarna tar honom. -Det hjälper inte.
Jag bad dig att ha honom kopplad! Jag visste det.
-När fick han sin spruta? -För tio dagar sen.
Då har han max 20 dagar.
Vad är det för fel på dig?
Så här gör vi.
Vi måste inse att vi inte kommer att hitta honom i natt.
Ta ett djupt andetag.
Vi ska göra rent såret och planera nåt i morgon bitti.
Mamma.
Snälla. Det är så kallt ute.
Han klarar sig. Han har päls. Jag har ingen päls.
Han har varit ute i timmar.
Jag släpper inte in det där odjuret när vi har gäster.
Gå nu till ditt rum och var tyst, annars hamnar du där ute.
Kom in.
Kom nu.
Varmt och skönt.
Du är min bästa vän, Oji.
Vansinne! En led på 350 mil och det finns bara två parkvakter.
Vad gör ni?
Biblioteket gav oss telefonkataloger för varje kommun i hela Virginia.
Varför?
Jag är analog. Om jag söker på nätet så skriver jag ändå ut allt.
Det här är lättare att hantera.
-Nej, varför gör ni det här? -Vi måste ju hitta Gonker.
Vi börjar med hundhemmen.
-Djursjukhus. -Ja.
-Rockbridge, Rockingham och Augusta. -Okej.
Vi ringer polisen i varje stad.
Djurskyddsgruppen.
Vi borde prata med kyrkor.
Alla platser där folk samlas och söker information.
-Ja, lokaltidningar. -Veteranföreningar.
Rotaryklubbar, jaktstugor.
Ni pratar om hundratals platser.
-Ja. Har du nån bättre idé? -Nej.
Vi har inget val.
Jag stannar här och ringer och sätter in annonser.
-Vore inte sociala medier bättre? -Det är ditt område.
Och räddningsstyrkan.
Din mamma håller ställningarna här, men du och jag ska ge oss ut på leden.
Om vi fokuserar, jobbar hårt,
fattar avvägda, medvetna beslut, så lovar jag att vi hittar hunden.
Klä på dig nu. Vi måste ta vara på dagsljuset.
Okej.
Hur kan du lova det?
För att jag tror det.
DAG ETT I SÖKNINGEN - 19 DAGAR KVAR
HOPPAS NI HITTAR HONOM SNART!
RING OM NI BEHÖVER HJÄLP!
HOPPAS GONKER KOMMER HEM!
Vi har kört i över en timme. Ska det vara så här tyst hela tiden?
HOPPAS GONKER KOMMER HEM!
Jag kollar bara om efterlysningen når ut.
Hur går det?
Bara vänner som hoppas att vi hittar honom, men inga tips.
-Kan vi spela nåt käckare? -Jag känner mig inte så käck.
Allt det här är mitt fel.
Tack för hjälpen.
Vi har inte åstadkommit nåt än.
Caesar tackade aldrig sina generaler förrän de segrade.
-Jag är inte Caesar. -Nej, det är du inte.
Men du försöker lösa det här.
Det är en början.
BORTSPRUNGEN HUND
Om du vill hitta honom måste du hitta honom.
Har du hittat Jesus Kristus?
Vi är med i kyrkan, men går inte så ofta som vi borde.
-Säljer du de där? -De bästa i området.
Jag har en som kommer att passa er.
Antonius är beskyddaren av vilsna själar. Han för tillbaka Gonkers själ till er.
Låt oss be.
Helige Antonius, vägled de här männen i sökandet efter deras kära hund.
Amen.
Här är tio dollar. Fem för figuren och fem för bönen.
Tack ska du ha.
Detsamma, broder.
Det kan inte skada.
Hans halsband är blått och vitt och fiskbensmönstrat.
Det stämmer tyvärr inte in på nån av våra hundar.
Okej. Kan du sätta upp ett flygblad på kontoret?
Visst. Jag kan även göra kopior och be volontärerna dela ut dem på stan.
Jerry Malcolm.
Tack snälla. Vi uppskattar din vänlighet.
-Ha en bra dag. -Detsamma.
-Lycka till nu. -Tack.
Gonker!
Pappa, du är ingen fransk ambulans.
Förlåt. Jag vill ju inte skämma ut dig.
-Du erkänner det i alla fall. -Vadå?
-Att du skäms för mig. -Var inte löjlig.
Är jag verkligen löjlig?
För vad är motsatsen till skam? Det är stolthet.
Så kan du säga att du är stolt över hur jag lever mitt liv?
Från mina trasiga jeans till mina val och allt däremellan.
Det finns givetvis beslut som du har tagit,
som hur du tillbringade din tid på college och nu, som jag inte håller med om.
-Jag förstår det faktiskt inte alls. -Vi är nog bara helt olika.
-Låt mig prata klart. -Det behövs inte.
Du tycker att jag är oansvarig och omogen och Gonker kommer att dö på grund av mig.
-Fielding. -Det kommer vandrare.
Hej! Ursäkta.
Jag letar efter min hund. Har ni sett honom?
Kan ni hjälpa oss att sprida ordet?
Hej. Det här är Ginny Marshall.
Jag mejlade ett flygblad som förklarar min familjs situation…
Ett samtal väntar. Jag ringer upp.
-John. -Mrs Marshall.
Det här är Kyle Gans på Virginia Sun. Jag fick ditt mejl.
Tack för att du ringde tillbaka så snabbt.
Jag undrar om vi kan sätta in en annons om en bortsprungen hund.
Jag betalar givetvis kostnaderna.
Jag tänkte mig faktiskt nåt större.
Jag blev rörd av det du skrev.
Det var väldigt personligt. Du är helt klart förkrossad över din hund.
Ja, jag skrev texten, men Gonker tillhör min son.
Jaså? För det låter som om du har förlorat din hund.
Om du tillåter så vill jag skriva en artikel om ert sökande.
Vad?
Tidningen ska publicera en artikel.
En artikel? Verkligen?
Med en bild på Gonker och allt.
Pojkarna Connor är här och installerar en scanner
för tidningen sa att det krävs en viss upplösning.
Janie skickade hit dem direkt.
Toppen. Ge dem 20 dollar var.
Jag har försökt, men de vägrade.
Är det inte underbart?
Virginia Sun har en upplaga på 6 000.
Gonker har retweetats dubbelt så mycket, men fortfarande inget.
Ja, men allt räknas väl?
Okej, jobba på.
Vi älskar dig. Vi ringer från bilen i morgon.
Okej. Och jag älskar er.
Vi gick 22 kilometer i dag.
Tappa inte orken. Jag vet att du är upprörd.
Jag är inte upprörd, pappa.
Det är bara…
Vadå?
Alla mina kompisar har börjat sina liv och…
Jag är glad för deras skull.
Men de tycker synd om mig.
Jag känner det. Och du och mamma dömer mig också.
-Vi dömer dig inte. -Jo, varje dag.
Och hur ni ser på mig.
Hur ni pratar om mig när ni tror att jag inte hör.
Och när alla era vänner och era föräldrar och deras vänner ser mig som en loser
så är det trevligt att det finns en själ som tycker att man är bra som man är.
Även om man är lite annorlunda, saknar jobb, inriktning och flyt.
Bara en själ som älskar en för att man är den man är.
Det var vad Gonker var för mig.
Gonker var den enda på hela planeten som gillade mig precis som jag är.
Du är orolig för Gonker, för du älskar honom och han är borta.
Därför oroar jag mig för dig.
Nu gjorde du det igen.
Bara för att jag försöker finna min väg så är jag inte vilse.
Ursäkta mig! Hej!
Hej.
Delade du ut de här på Hardee's tidigare?
Ja. Har du sett honom?
Nej, det har jag inte, men när min Tucker sprang bort för några år sen
så gick vi runt med hans bror Butchie och Tucker fick upp spåret fort.
De känner lukten av andra hundar fortare än andra människor.
Det har med deras flockbeteende att göra.
Jag tänkte att det kunde hjälpa.
Tack.
-Vi uppskattar det verkligen. -Skojar du?
Yuri älskar Gonker och vice versa. Gamle Gonk lär känna igen hans lukt.
Jag lovar att aldrig ha honom lös.
Han får ordentligt med mat och mycket motion.
Frisk luft gör honom gott.
Jag behöver honom om en vecka. Vi ska till Florida.
Absolut. Vi hoppas ha två hundar då.
Okej. Var duktig nu, Yuri. Hjälp Marshalls att hitta sin hund.
DAG TVÅ I SÖKNINGEN - 18 DAGAR KVAR
Gonker!
Gonk!
-Ursäkta mig. -Hej. Hur är det?
Vi letar efter vår hund.
-Har ni sett honom? -Nej, vi har inte sett nåt.
-Tack. -Lycka till.
Gonker!
-Gonker! -Gonker
Jag hjälper gärna. Jag har en vän i skolan så jag får kopiera gratis.
Jag sätter en i kyrkan, på marknaden…
Och många jobbar vid stenbrottet. De hittar en på vindrutan efter jobbet.
-Tack. Du är en skänk från ovan. -Säg det till mitt ex. Lycka till.
De där killarna, då?
-Är du säker? -Ja, vi skulle ju täcka allt.
De kör ju motorcykel. De kan inte åka på leden.
Ja, men Gonker kan ju dra till en stad.
Ja, men de ser inte ut som typerna som man frågar om nåt sånt här.
Om man lever i en bubbla så kvävs man till slut.
Ursäkta att vi stör, men vi undrar om ni herrar
möjligen har sett vår hund på era resor.
Han försvann för två dagar sen på leden.
Om vi inte hittar honom inom 18 dagar och ger honom hans medicin, så kan han dö.
Han heter Gonker.
-Heter han Gonkers? -Gonker. Singular.
Det är bara en hund.
Gon-ker.
Vilket dumt namn.
Jag gav min hund ett dumt namn en gång.
Macaroni.
Ja.
Han var fem år när han sprang bort.
Han kom aldrig tillbaka.
Jag drömmer fortfarande om honom.
Vad hände er kille? Hur försvann han?
Jag hade honom lös, så…
Det är mitt fel.
Du måste förlåta dig själv.
Jag anklagade mig själv i flera år på grund av Macaroni.
Det hjälper dig inte. Och det hjälper inte Gonkers heller.
Gonker.
Vi har filialer längs hela kusten.
Vi ser till att varje Azriel's Knight håller ögonen öppna.
Tack.
-Och tacka alla de andra riddarna. -Ja, tack.
Inga hundar. Nästa motell är fem mil bort
och de tar inte emot några husdjur på över sju kilo.
Okej, vi lägger hans skålar i din väska.
Nej, de sa inga hundar.
Små lagar är för små människor.
Man får 300 dollar i böter.
Kom!
Karavaner på Sidenvägen stannade på lägerplatser på väg till Orienten.
-Vet du vad platserna kallades? -Holiday Inns som nobbar hundar?
Karavanserajer.
Kamelerna fick inte bara följa med in, vakterna välkomnade dem och skyddade dem.
Vi är en karavanseraj, så de måste välkomna oss.
Kom nu.
Vira jackan runt mig.
-Är det här Scooby-Doo? -Skynda! Han är tung.
Jag distraherar receptionisten medan du smyger förbi. Vi ses vid hissen.
Nu kör vi.
Jag betalar inte böterna.
Självklart inte. Då behöver man pengar.
Hallå.
Er hund är med en ond man.
Vem är det här?
Min granne Claude tog honom. Han har en massa djur. Vem vet vad han gör med dem.
Han tar hem en massa hundar men jag har aldrig sett nån komma ut.
Jag förstår inte. Säger hon att han skadar djur?
-Hon sa det. Vi borde ringa polisen. -Och säga vadå?
De kan inte gå in där på en anklagelse.
De behöver en husrannsakningsorder. Det där räcker inte.
Juridisk introduktionskurs, B-plus.
Vi tar oss ett snack med killen och kollar läget.
-Har du adressen? -Jag messade den till Fielding.
Och Fields, jag vill att du sprider mina användarnamn på Twitter och Instagram.
De är @RealGonker och @FindGonker.
Och var försiktiga med den här Claude. Han kan vara en seriemördare.
Du har helt rätt, så jag skickar Fielding till ytterdörren.
Toppen.
Var försiktiga. Jag menar allvar. Hej då.
Jag har giltigt tillstånd att driva ett ideellt härbärge för hemlösa djur.
Jag är ledsen. Min fru ringde och sa att jag borde kolla upp det.
Det här är inte första gången.
Kvinnan som ringde, mrs Banner, är 98 år och inte helt skärpt.
Vi har förklarat det många gånger, men hon glömmer bort det.
-Men hon menar väl. -Visst.
-Ursäkta att vi uppehåller dig. -Det gör ni inte.
Jag har kontakt med alla djurgrupper. Jag ska scanna den här.
Jag ska starta en kedja. Vårt folk letar efter bortsprungna hundar varje helg.
De måste få veta om Gonker.
-Tack. -Ja, tack.
Är du okej?
Ja, jag hoppades bara att han skulle vara här.
Vi får hoppas på ett mirakel.
DAG ÅTTA I SÖKNINGEN - 12 DAGAR KVAR
Bra. Du fick i dig lite kalorier.
Jag tänkte att vi kunde åka till Elkton i dag.
Elkton. Det är långt dit.
-Ja, men vi har inget val. -Gonker är inte vilken hund som helst.
Ni söker båda lika mycket efter varandra.
Hej. Ursäkta att jag stör.
Jag undrar om ni har sett den här hunden?
Javisst, för han är vår hund.
Vänta. Är ni Marshalls?
-Ja, vi är visst det. Och du är? -Tracy.
Otroligt. Jag läste om er i går och det gjorde mig så ledsen.
-Så jag delar ut de här på vandringen. -Vad snällt av dig.
Wow. Virginia Sun gjorde oss visst en tjänst.
Sun? Nej, jag läste om det i Roanoke Times.
-Får jag se flygbladet? -Givetvis.
KLOCKAN TICKAR FÖR FÖRSVUNNEN HUND
Det är från Associated Press. Gonker har blivit en rikskändis.
-Hallå. Ginny Marshall. -Jag heter Alex Olsen.
Jag såg artikeln om er hund i Duluth News Tribune.
Jag har en sanktbernhard med Addisons.
Det finns viss mat som ni kan lägga ut till Gonker,
som kan hjälpa hans tillstånd.
Det ger honom några extra dagar.
HEJA GONKER!
KRAM
Det här är Ginny Marshall.
Kan du upprepa det där?
Rhodesian ridgeback.
De är utmärkta spårare.
Men när han jagar så har jag en metod som hjälper honom hitta hem.
Ta nåt som har din sons doft och lägg det utomhus.
Doften kan spridas upp till 16 kilometer.
Jag hinner inte med alla samtal. Folk ringer från hela världen
med tips på hur man spårar honom, lockar fram honom och hittar din lukt.
-Vi behöver inte hjälp med det. -Vad menar du?
Din doft är typ patschulimysk.
Har du känt din egen parfym?
-Ni kommer bra överens. -Det är Stockholmssyndromet.
Jag har samlat alla tips i ett Google-dokument och delat med er.
Jag känner igen rösten, men du kan inte vara min mor.
Jättekul.
Gonker!
-Vad vackert det är här. -Jag vet.
Jag tog med ungdomarna från fritidsgården till leden ibland. Vi gick till en bäck.
Åkte kajak hela dagen.
-De älskade det. -Och du också.
Ja.
Du kanske tycker att det här låter dumt eller nåt, men…
…jag har funderat på att kanske jobba inom det området.
Med vadå?
Du vet, outdoorgrejer och naturresor.
Kan man leva på det?
Jag vet inte.
Bara en tanke.
Hörru!
Är du okej?
Ja, det är bara lite skavsår.
Vi är åtta kilometer från ett pensionat. Vi kan väl vila lite?
Nej, vi borde fortsätta. Han har bara två veckor.
Desto större skäl att tänka på din hälsa. Vi har långt att gå. Kom nu.
Du. Vi borde prata med dem.
Ja, jag har flygblad och jag kan dra berättelsen i sömnen så…
Kommer du?
Du får sköta det. De ser ut som ditt folk.
Om man lever i en bubbla kvävs man till slut.
Nu lyssnar han på mig.
Du kommer att svimma.
Ni har fel grejer.
Om veden böjs så här är den för blöt.
Om den inte går att bryta av så brinner den inte.
Så ni behöver
mer sånt här.
Titta nu…
Ja, det är torrved
-Du är full av pappakunskap. -Det vet jag inte.
Om du frågar min son, så är jag full av nåt annat.
-Han är rätt fantastisk. -Fielding?
Visst.
Han ger sig ut och letar efter sin bästa vän.
Han har en kärleksfull energi som är ovanlig.
-Ni gör en episk resa tillsammans. -Ett sökande.
Ett episkt sökande.
Som Vision Quest, filmen.
Matthew Modine, Madonna.
Hon sjunger i en bar i Appalacherna.
Därför är det du gör så coolt. Hur många pappor skulle gå leden för sin unge?
Ja. Min farsa tycker att allt jag gör är dumt,
som att skriva musik eller teaterpjäser.
Han tycker inte att du är dum. Han älskar dig.
Att skriva pjäser och musik betalar inte räkningarna
eller din sjukvård, så han oroar sig.
Det är vad pappor gör.
Vi oroar oss.
Mr Marshall, vi är alla födda på 2000-talet.
Det nya millenniets första generation.
Med den tekniska utvecklingen är det mer troligt att vi blir 100 än dör före 40.
Än sen om vi på dödsbädden har jobbat i 54 år eller 53 år.
Om vi lämnar efter oss lite mindre pengar men mycket mer livserfarenhet och kunskap?
Vissa vet exakt vad de vill.
Och andra vet det inte, som jag och mina vänner.
När allt kommer omkring så vandrar vi alla leden.
Men några av oss vill vänta lite längre innan vi kliver av.
Det är allt.
Min son har försökt säga sin version av det där en massa gånger.
Men jag har inte lyssnat förrän nu.
För jag är inte din son.
Okej. Det här var en bra dag.
Bara en dag till utan att vi hittat Gonker.
Folk som inte ens känner oss känner nu Gonker.
Han kan bara ta sig så långt och hans story kommer ikapp honom.
Det är bra. Tro mig.
Verkligen? Igen?
Verkligen? Okej.
Därför har jag inte kunnat sova. Jag är så van vid att ha Gonker i sängen.
-Du får ta den här. -Nej, jag tror att han gillar dig.
Han slutar inte röra sig.
Kan du sluta?
Vi får se om vi grejar det här.
Kom ihåg, i dag var en bra dag.
Ingen fara.
Jag är okej.
DAG 14 I SÖKANDET
Tack för hjälpen, Yuri.
-Räcker vattnet? -Ja.
-Mat? -Energikakor och torkat kött.
-Tänker du äta nåt av det? -Ja.
Bra. Ta inte illa upp nu, men du ser eländig ut.
-Tack så mycket. -Så du går Spotswood upp till…
-Huvudleden. -Och vi träffas på parkeringen…
Vid Browns Gap.
Det borde ta ungefär tio timmar. Vi ses i kväll. Var försiktig.
Det går bra. Jag lovar.
Vi ses.
Var duktig.
Oji?
Var är Oji?
Nu måste du vara en stor tjej.
Oji rymde i morse och sprang till Fulton. Han blev påkörd av en bil.
Han klarade sig inte.
Jag är ledsen. Jag vet att du gillade honom, men så här är livet.
Jag sa till din far att du troligen skulle förstora det. Visa att jag har fel.
Visa att du inte gråter och du belönas med en shoppingdag.
Inga tårar kan få honom tillbaka, så varför ödsla energin? Okej?
Jösses! Du skrämde mig. Jag har saknat dig.
Och jag dig. Vilken vecka.
Yuri är tillbaka hos Earl
och jag ser så fram emot en dusch med en normalstor tvål.
Det tror jag.
Jag har inte sett nåt liknande sen Russell Crowe löste matteproblem.
Jag har lyssnat på en podcast om hur bushmännen i Kalahari spårar antiloper
och jag tänkte att vi kunde använda det.
Visst.
Jag har placerat spårare där folk sett Oji men beskrivningen inte stämde,
men om det finns ett mönster, så borde vi följa upp det,
för folk kanske beskrev honom fel.
-Det låter rimligt. -Det är en sak till.
Och nu tror du att jag är galen. Djurviskare.
Okej.
-Vad? -Jag är orolig för dig.
Jag mår bra, men det är så mycket och jag försöker kontrollera allt.
-Han är inte Oji. -Jag försöker bara…
-Vad? -Gonker är inte Oji.
Jag vet det. Det här gäller inte Oji.
Du måste sluta pressa dig själv.
Det…
Det är bara det att det händer igen.
Jag lovade mig själv att aldrig bry mig om en hund igen,
men här är jag nu.
Förkrossad igen
Hör på…
Jag lovar att det inte kommer att hända igen.
Vi ska hitta hunden.
-Du säger det hela tiden. -Jag vet.
För jag tror det.
BROWNS GAP - KL. 01.
Hej, det är Fielding. Lämna ett meddelande.
Jag är officiellt mer än orolig nu. Du skulle ha varit här för 40 minuter sen.
Jag åker till övriga startpunkter.
Om du hamnar här, stanna här, för jag kommer tillbaka.
-Varför svarar han inte? -Det är dålig mottagning.
Batteriet kan vara dött eller…
Eller vadå?
Han är skinn och ben. Han varken äter eller sover.
Det är mörkt och han är trött.
Jag har kollat runt. Han är över två timmar sen.
-Du borde ha ringt tidigare. -Jag ville inte oroa dig.
Ja, och hur gick det?
Vi har redan förlorat en hund i skogen. Och nu vår son också?
Vänta. Jag har hittat honom! Jag ringer tillbaka!
Fielding.
-Var har du varit? -Jag har letat efter min hund.
Kom nu.
-Akta hälen. -Jadå. Redo?
Titta här.
Då så.
Trettioåtta kilometer på 12 timmar.
På obelagda vägar, uppför och nedför.
-Du pressar dig för hårt. -Jag var tvungen att täcka mer mark.
Gonker behöver mig.
Minns du att du frågade mig om jag var stolt över
hur du levde ditt liv, dina kläder, dina val?
-Pappa… -Du lät mig inte svara.
-Det är lugnt. Vi behöver inte ta upp det. -Vänta!
Kan du lyssna en stund? Snälla.
Jag kan inte vara stolt över dina kläder.
Okej? Jag kan inte vara stolt över att du bor i en stuga, för det är bara saker.
Det är inte vad pappor är stolta över.
Jag är stolt över din karaktär.
Karaktären som är snäll mot alla.
Den är rolig.
Den är skämtsam.
Kärleksfull.
Den typ av karaktär som räddar en valp och ger den ett hem.
Den typ av karaktär som går hela natten på blodiga fötter
för att inte svika nån som den älskar.
Så,
du frågar om jag är stolt över dig. Jag har alltid varit det.
Hur skulle jag inte kunna vara det?
Jag älskar dig, pappa.
Och jag dig.
Trettioåtta kilometer. Det är vansinne.
Jag sa det, men han lyssnar inte. Han är målmedveten.
Och du?
Fielding är min kompass nu.
Dit han vill åka, åker vi.
-Var försiktiga. Jag älskar dig. -Detsamma.
-Hundmaten är nästan slut. -Vi köper i stan. Det börjar bli mörkt.
Tänk om han kommer tillbaka i natt och vi inte är här?
Experterna har sagt till din mamma att han kommer att spåra dig om han är i närheten.
Jag tror inte att vi har varit i närheten.
-Ge inte upp hoppet. -Det är svårt att inte göra det.
Gonker!
Hallå?
Vem letar efter Gonker?
Jag!
Fielding!
-Nate? -Hallå där!
Herregud!
Varför följer du inte leden? Du kan gå vilse eller dö.
Jag vet. Jag gjorde det nästan där. Det var inte meningen.
Jag är inte så bra på att följa alla markeringar.
De borde göra riktiga skyltar. Nåt i stil med "Led åt det hållet".
-Vad gör du här ute? -Letar efter vår hund.
Ni sa att ni började från norr. Jag började från söder och gick uppåt.
Jag har min vandringskäpp.
Jag har munkar. Jag tänkte att Gonk skulle känna doften. En iakttagelse.
Vet ni vilka fler som gillar munkar? Varenda förbaskade fågel i hela Virginia,
för jag har blivit klöst, hackad och angripen och det är…
Nej, jag menar, vad gör du här?
Det här är mitt fel.
Jag visade Gonker räven, så det här är mitt fel.
Det var inte meningen. Du vet att jag älskade honom.
-Och jag vet att du älskade honom… -Nate.
Jag har aldrig, inte ens för en sekund, klandrat dig.
Nånsin.
Jag önskar att jag hade vetat det
för kråkorna har spöat mig.
Okej. Jag har en idé.
-Vart ska han? -Jag vet inte.
-Det är så kul att se dig. -Jag vet att du älskar mig.
Herregud.
Det är så gott.
Herregud.
Får du ingen mat där du jobbar, Nate?
Det är mer mat för själen där. Jag funderar på att börja på Wall Street.
Wow. Jaså? Du skulle ju bli filosofisk konstnär.
Jag älskar kapitalism.
Den belönar mig om jag är modig, innovativ och tänker utanför ramarna.
Henry Rollins, och han var filosofisk konstnär.
Eller så blir jag bonde eller nåt.
-Jag vet inte. Jag funderar på båda. -Du är skum.
Och jag älskar det. Okej, jag måste gå på toa.
Papsen verkar vara på bra humör i kväll. Hur kommer ni överens?
Bra. Riktigt bra. Vi har nog hittat en balans.
-Kan jag ta tallrikarna? -Ja. Tack.
-Du har inte rört din hamburgare. -Jag vet.
Tack.
Vad handlar det om?
Ta inte upp det inför pappa.
Okej.
Det är bara det att magen har krånglat.
-Det gjorde den hela sista terminen. -Jag vet.
Du måste kolla upp det. Det kan vara vad som helst.
-En öl till? -Ingen för mig, tack. Jag kör.
Jag tar en vatten till.
Kan ni kanske sätta upp den här på dörren eller på tavlan?
-Om inte, så förstår jag. -Är din hund borta?
Herregud. Han är så söt!
-Inga problem. Jag gör det själv. -Tack.
"Inget för mig. Jag kör."
Jag är lillen och jag har tappat bort min valp
Är det här high school?
Strunta i det.
Vart tog min lilla hund vägen?
Var kan han vara?
Ni bortskämda collegekillar som vandrar leden.
Ni vet inte vad ni gör. Därför tappade ni bort er dumma hund.
Jag har haft en hemsk en och en halv vecka.
-Så om ni två idioter kan hålla käft. -Låt bli.
Okej.
Herregud.
Har du nåt att säga?
Säg det framför mig.
Nej, jag har redan hört dig. Måste jag titta på dig nu?
Herregud. Håll käft.
Jag visste inte att det var dans här.
Det angår inte dig, pappsen.
Där har du fel. Det här är min son.
-Pappa. -Och det är hans vän.
Det är min biologiska skyldighet att skydda dem.
Vad ska du göra åt saken?
Det är en bra fråga.
Mitt jobb är att tänka.
Där det än är problem i världen,
så ser jag till all fakta och bedömer situationen.
Och det här är min bedömning.
Ni har druckit lite och muckar gräl.
De här två vill inte bråka, så nu tänker ni bråka med mig.
-Absolut. -Nåväl…
Då gör vi så här.
Jag tar min tumme
och trycker in den i ögat så det flyger ut som en kork.
Nu är det din tur att tänka. Är det värt risken?
För om det inte är det, så är det bäst du går.
Ni är inte värda besväret.
Ostburgaren var jättegod.
Han är Dwayne Johnson i Dockers.
DAG 18 I SÖKANDET - TVÅ DAGAR KVAR
De har hittat honom! En gul labbeblandning togs till ett hem, jättesvag.
Blodprover visar att han har Addisons sjukdom.
Okej, då kör vi.
-Mår du bra? -Ja.
Jag vill bara hämta min hund.
Vi har honom snart.
Vi hade hört om Gonker på nyheterna.
När veterinären sa att han hade Addisons så ville vi ringa er direkt.
Det är inte han.
Jag förstår inte. Han ser ut som hunden på flygbladet.
Han är lite mindre och har rödaktig päls.
Tack.
Åh, Fielding.
Jag är så ledsen, Gonker.
Nej. Åh, nej.
Vad gör vi? Vi måste fortsätta leta.
-Hälsa på din mamma. -Du ser hemsk ut.
Vi får inte ge upp. Han dör.
-Han är nog redan död. -Säg inte så.
-Jag hittade din smörgås. Du åt den inte. -Jag bryr mig inte.
Över hundra personer har försökt hitta Gonker, men han har inte dykt upp än.
Du sover inte, du äter inte och stressen tar ut sin rätt.
Vi måste fortsätta leta.
Det är över, älskling.
Han var min bästa vän.
Jag vet.
Jag vet precis hur det känns.
-Hej. -Hej. Mamma och pappa har berättat.
-Hur är det? -Ínte bra.
Du gjorde allt du kunde.
Då skulle jag fortfarande leta.
Du är sjuk.
Du måste faktiskt ta ett steg tillbaka.
Gonker har inte gjort mig sjuk.
Jag har varit sjuk i flera månader.
Det är nåt som är fel, Peyton.
Varje gång jag äter så gör det jätteont.
Jag hostar upp blod.
Jag kan bara dricka vatten.
Jag trodde att jag hade ätit nåt dåligt först,
men för några veckor sen blev det mycket värre.
Peyton.
Jag är nog döende.
Varför sa du inget?
För jag letade.
Nu lyssnar du på mig.
Berätta det för mamma och pappa annars gör jag det.
Mamma. Pappa.
Jag måste berätta en sak.
-Lämna ett meddelande. -Är allt okej?
-Svararen tar det. -Matt Kessler här.
Jag är rätt säker på att er hund är här på Evergreen Lodge i Nellysford…
-Ginny Marshall här. -Hej, miss Marshall.
Ja, vi har en hund här som ätit av våra sopor de senaste dagarna,
men vi har inte lyckats locka in honom för att kolla hans bricka.
Han är rätt skygg, men han ser precis ut som er hund.
Har du filmat hunden?
Det är nämligen många som har sagt att de har sett Gonker, men det var fel.
Jag försökte filma när han gjorde sina trick…
Förlåt, men vilka sorts trick?
Det var helt otroligt.
Han hittade en kartong med gamla munkar och kastade upp dem i luften med nosen.
Jag vet inte.
Kan han verkligen ha gått ändå hit?
-Arton mil? -Gonker är inte vilken hund som helst.
-John. -Ja.
-Fielding. -Hej.
-Tack för att du ringde. -Ja, tack. Är det här du har sett honom?
Ja, han har nosat runt vid soptunnan.
Han håller till vid skogsgränsen och kommer fram när vi kastar sopor.
Gonker!
-När såg du honom senast? -För tre timmar sen. Jag ringde direkt.
Han blev skrämd. Locket slog igen och han sprang in i skogen.
Hoppas han inte försvann för gott.
Gonker!
Om han var här hade han hört mig.
Vi ska hitta hunden.
Sluta säg det.
För jag tror det.
Gonker.
Frun, din hund har återvänt.
Farväl, Oji.
Hej, Gonker!
Fielding!
Oregelbunden andning, svag puls.
-Vad handlar det om? Heroin? Oxy? -Nej, inga droger. Han har inte ätit.
Okej, vi sköter det.
Normal saltlösning via dropp. Ta blodprov och EKG.
Ska bli, doktorn.
Det var bland det värsta jag har sett.
Vi blev tvungna att ta bort en stor del av tarmen.
Han kunde ha dött.
-Av ulcerös kolit? -Ja, om den inte hade behandlats.
Men han är okej nu.
Av det jag såg under operationen så har han haft rejält ont i flera veckor.
Varför sökte han inte vård tidigare?
Det här låter galet, men hans hund var borta. Han ville fortsätta leta.
Ja…
Hans och Greta när de fyllde år, så jag förstår.
-När får vi gå in? -Om nån timme.
Han och hans hund får fira många fler födelsedagar ihop.
Tack så mycket.
Om Hans och Greta nånsin försvinner sök upp oss.
-Det låter bra. Tack. -Tack.
Herregud!
Och här tuggar han på sin favoritkudde.
Det här är hans favoritpinne.
Han tar den varje gång.
Och veterinären är chockad över hur stark han är.
Han har några sår på tassarna, men han mår bra.
Han ser ledsen ut.
Han undrar vart hans kompis tog vägen.
Är det inte hunddetektivfamiljen Marshall?
-Hej, doktorn. -Hej. Hur är det i dag?
Jag vill åka hem.
Gonker ser ledsen ut utan mig.
Han får fortsätta sakna dig om du inte vilar.
Sköterskan sa att du vänt och vridit dig hela natten. Kroppen läker när den vilar.
Han sover inte så bra utan sin hund.
Gör så gott du kan. Din kropp behöver det verkligen.
-Okej? -Visst.
Du måste slappna av. Yuri var mycket bättre på det här än du.
Stoppa in huvudet under jackan.
Under jackan.
-Vi kommer att hamna i trubbel. -Jag vet. Kom nu.
Hej. Vad gör ni här?
Här är ett sömnhjälpmedel.
Gonker?
-Herregud. -Duktig kille.
Hej, killen.
Hej, kompis.
Hej.
Du är så trött. Ja.
Vill du sova?
Duktig kille.
GONKER KOM ALDRIG BORT FRÅN FAMILJEN MARSHALL IGEN
FIELDING BOR NU I CHILE…
DÄR HAN LEDER KAJAKTURER.
Undertexter: Susanna Wikman