Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTA
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASADA EN UNA HISTÒRIA REAL
UNIVERSITAT DE VIRGÍNIA
Ostres.
Sempre l'agafo de tonyina i la detesto. Saps que la detesto, però… l'agafo.
- I tu? - L'italià.
Bona elecció. L'italià està molt bo.
- Com va, amor? - Ai, no.
Fields, no miris a la teva esquerra.
No pot ser.
Ho sento, tio.
Just acabàvem de començar el curs. Com va i em deixa?
Doncs per missatge.
No me'l puc menjar.
Em sento molt sol.
La solitud i sentir-se no volgut
és la pobresa més gran.
És de la mare Teresa i a ella no la van deixar.
Com la deixés algú, tenia l'infern garantit.
És aquell?
Qui?
- Em va deixar pel del Frisbee? - Tu també ets de Frisbee.
No, com ell no. Aquest és…
Es despulla.
És espectacular.
Gràcies.
Bé, jo crec que aquesta nit
hauríem d'anar al Bobcat,
menjar aletes de pollastre i beure una mica
i oblidar-nos de la Claire i el seu Adonis.
I tu…
En què penses?
No m'estàs escoltant.
Anem a la protectora.
No ho facis.
Tinc molt d'amor i la Claire no el vol.
Jo t'estimo. Surt amb mi. Podem marxar ja?
Adoptaré un gos.
Quan t'has dutxat per últim cop?
Era dimarts.
Els gossos s'han de vacunar. Els cal aigua i menjar cada dia.
- Ho saps? - Sí.
I tu estàs…
No estàs preparat. Ho sento, és així.
- Què és l'home sense les bèsties? - No.
Si totes les bèsties desapareguessin, l'home moriria de soledat d'esperit.
- És d'en Chief Seattle. - Ja ho sé.
Però escolta: un notable en estudis amerindis
no et fa capaç de cuidar d'un gos.
- I si us plau, no ho tornis a fer. - Per què?
És frustrant que em citis persones mortes llestes.
L'art filosòfic és cosa meva.
- Ja ho saps. - Entesos.
Ai, no.
Ei, hola!
Què passa, petit?
M'encanta.
I jo li encanto.
És ben gran.
Ha de fer vincle amb mi, així que no el facis tu amb ell.
Que sí, que sí.
Saps què, petit? Trobaré la cançó perfecta
pel primer trajecte.
Per què noto tanta escalfor?
Ja t'he dit que tinc l'aire espatllat.
- Ai, no! - No l'espantis.
- Se'm pixa a sobre! - Cert.
- Agafa el teu gos. - No el vull.
- Jo tampoc. - Espera.
Agafa'l. O et juro…
No vull que els primers minuts siguin traumàtics.
Deixa'l que faci.
És el pitjor que m'ha passat mai.
Li caus bé.
Per què en fa tant?
No ho sé.
Bé, doncs, molt bé.
No hauríem de mirar.
Sí. Molt bé.
Ostres, una mica més.
Ara sí.
Bon minyó.
Tots dos.
Molt bé, tots dos.
- T'odio. - M'estimes.
Portem-lo a casa.
Passa un cadellet!
Un cadellet!
Duc el vip.
Ei, hola!
- És moníssim! - Oi que sí?
Hola!
T'ho passes bé?
Tot això és per a tu, eh?
És la teva festa de benvinguda.
Quina festa més divertida.
No em puc creure que tothom hagi vingut per…
Com es diu?
No ho sé.
Com et dius?
M'ha fet un cop de cap.
- Què? - M'ha fet un cop al cap.
- Ja ho tinc. - El què?
Gonker.
- Mira, li agrada: Gonker. - Què és "gonker"?
Ell és en Gonker.
Gonker!
Farem tard a classe.
Inspireu fons,
i ens traslladarem a la postura de la piràmide.
Llest?
Ves a buscar-la.
No, torna.
Ves a buscar-la. Au, va.
Vinga, ves-hi.
Ei.
Sí, molt bé!
Molt bé, maco! Vine, va.
Sí, molt bé, maco! Porta-me-la.
Ho heu vist? Què us havia dit? Té talent.
- No muntaré una casa encantada. - Sabeu allò de la Lainey?
- Què? - Treballa a Boeing. Un sou de 6 zeros.
- Sí, home! - De debò?
Sis zeros? Tants diners?
- Sí. I pot quedar-se a Virgínia. - Sí, home.
- Jo no conec a ningú a Saint Louis. - Què hi ha allà?
- La meva feina. - Sí.
Faré les RP d'Anheuser-Busch.
- Començo en dues setmanes. - No ho sabies?
- Treballes per a una cervesera? - Un somni, oi?
Un moment. Tots teniu feina?
Sí, tio, tots.
Sí. Però no te'n volíem dir res.
D'acord, però no soc cap pringat que no és capaç d'aconseguir feina.
És que no sé quina feina puc fer,
primer ho he de descobrir, sabeu?
És clar. Però aquests quatre anys no eren per a això?
- Són els meus pares. - Sí.
Adeu cervesa.
- Sí. - Tenim 21 anys.
Són les 10:30 del matí.
També tens raó.
- Fielding! - Hola, mama.
Hola.
Fielding!
Papa.
Què hi feu, aquí?
Crec que el que he pagat em dona dret a veure't amb toga i un barret estrany.
La graduació és demà.
Sí i et vam dir que vindríem el dia abans.
Sí, perdó, és que ho havia oblidat. He estat ocupat.
Sí, ja ho veig, ja.
Duem una sorpresa.
Ei, sorpresa!
Ets tu, Peyton? Fes-me una abraçada! Mare meva.
Què hi fas, aquí?
Vaig fer l'examen abans
per veure com es gradua el meu germà.
- Ets la millor. - Ja ho sé. Ho intento.
Gonker. Perdoneu.
- No passa res. - Ei!
- Tranquil. - De qui és?
És…
És mala idea.
Bé, no és una idea, és una realitat.
És un error.
No és cap error. És el meu millor amic.
Però si no cuides de tu mateix, no pots cuidar d'un animal.
Cuido bé d'en Gonker.
Per què beu d'un embut de cervesa?
No, això és de química.
Vine, Gonker. Va, anem.
Va, som-hi.
- Però d'on ve "gonker"? - Per un cop al cap que em va fer.
Veig que t'has recuperat del cop.
Escolta, fill, ara t'endinsaràs al món real.
No tindràs temps per estar per ell.
Què farà quan siguis a treballar?
A treballar?
Au, va, papa.
Has trucat en Kobrenner?
Comptabilitat? No soc bo en mates.
I en Matt Price?
Papa, no estic format per vendre material sanitari.
Llavors què faràs quan s'acabi aquesta història en 24 hores?
Més enllà de tornar a casa dels papes, on eres fa quatre anys.
Vinga, va.
Hola.
Perdoneu. Hola.
Vinga. Perdó.
Ei, mama, papa.
No sé què dir.
Ja faran una altra cerimònia.
No, que en fan només una.
Què ha passat?
Em va fer pensar el que va dir el papa
que només em quedaven 24 hores de ser aquí…
En Gonk i jo hem dormit al riu perquè li encanta.
I hem parlat de les estrelles.
- Heu parlat? - I hem jugat a perseguir la llum.
- Li agrada. - Ho hem entès.
Ja. I ens devem haver adormit molt tard
perquè m'he aixecat tard.
Bé, ha valgut la pena fer un viatge de sis hores
per veure 4.000 desconeguts vestits igual.
No passa res. Encara podem anar a dinar per celebrar-ho, oi?
De fet, mama…
No em trobo gaire bé de la panxa.
Un altre dia?
Sí. Tindrem temps de sobres per fer menjars familiars a casa.
No passa res.
Tranquil. Aquestes coses passen.
Estic orgullosa de tu.
- T'estimo. - Jo també.
Bé, felicitats per haver-te graduat.
Torna tranquil.
Gràcies. I de debò, ho sento molt.
Et veig demà.
No, torno a Seattle aquesta nit.
Què?
No em pots deixar sol amb ells.
M'han contractat al departament d'escriptura.
Mira, si no vols viure amb ells,
busca feina i te'n vas de lloguer.
A més, no estaràs sol. Tens en Gonker.
Vol que li rasquis la panxa.
- Bé, senyor professor adult. - Tu també podries ser-ho.
Sí, un postgrau? Per a què?
Tens raó.
Et trobaré a faltar.
Escolta, no deixis que els suburbis et canviïn, eh?
Ets un salvatge.
No ho oblidis.
Em sento afortunat de tenir quelcom que fa que dir adéu sigui dur.
D'en Gandhi.
De Winnie the Pooh. Abraça'm.
Cuida't, sí?
Fes…
No, ja ho practicaré.
Vull fer l'ocellet.
- A la propera. Adeu. - Fins aviat, tio.
No passa res. Ja veurem què fem.
MCCLEAN, VIRGÍNIA
Hem arribat.
Passarem per un període d'ajustament,
així que…
Tu tranquil, d'acord?
Hem arribat.
Els graduats han tornat!
Hola!
Gonk, baixa. Va, baixa.
- Vol fer-te un petó. - Que maco.
Té, noi.
Què és això?
Un collar elèctric.
No, no li penso posar.
- És una bèstia salvatge. - És un animal domesticat.
No sé què dir-te, mira on vivia.
De debò, ell va sempre lliure.
Corria pel campus cada dia.
Però ara som a la civilització.
I a la civilització, la gent té la nevera a la cuina
i els gossos, al pati.
No, no…
Hem posat uns sensors a prop del bosc,
així que s'hi pot apropar, però no massa.
I si ho fa, rebrà una descàrrega.
No li farà mal, però l'educa.
Li doblegarà l'ànim.
L'hi posem al coll, no a l'ànim.
Ei, què passa, maco?
No, Gonker!
Ei! Gonker!
- Gonker, va! - Tranquil, el collar el frenarà.
Gonker!
Gonker! Escolta!
- No! - Gonker!
- Rei, se'n va! - Frena! No!
Però què…?
Molt bé, Gonk! Lluita contra el sistema! Ves a buscar la guineu.
Deien que frenaria qualsevol gos.
En Gonker no és un gos qualsevol.
I si es perd?
Voltava pel campus durant hores i tornava sempre.
- Però això no s'ho coneix. - No li passarà res. T'ho prometo.
És un gos extraordinari.
Un tros del Japó que deixaré aquí.
Gràcies per la vostra hospitalitat.
Ara és teu.
Es diu Oji.
M'encanta.
Puc jugar-hi?
A cinquanta metres màxim.
Ara anirem al centre. No vull haver-te de buscar.
Vine, Oji.
Vine, maco.
- Vols menjar res? - No, però sí fer una becaina.
- Què passa? - Ostres.
Fill?
Fill.
- Perdó. Us he despertat? - Has despertat fins a la tieta Jenny,
- i fa anys que és morta. - Què fas?
És una tècnica de respiració, s'assembla a l'Agni Prasana. És…
Ho fem al final del cicle de descans. M'ajuda a estar centrat.
I ell, què fa?
A ell li agrada fer-ho amb mi. O potser només vol que li rasqui la panxa.
Amb mi no hi comptis.
Va, bona nit.
Estimem que un moviment en positiu el proper trimestre
no serà possible.
Llavors fins quan parareu les inversions?
No, l'equip em diu que hauríem de ser cautelosos,
almenys fins a les eleccions o l'època de pluges.
Però implementar un programa serà possible?
Em disculpeu un segon? Perdoneu.
És clar.
Fielding!
Sí?
Soc en una reunió virtual. I aquest no para de plorar.
Vol jugar.
Molt bé.
Ves a buscar-lo.
El pal el tria ell.
- Ell? - Cada dia canvia.
I ara què passa?
Vol que miris quin tria.
No és divertit si no mires.
Escolta.
T'estic mirant.
Tu tens el teu llit i jo, el meu.
I aquest és el meu llit!
Els papes es trien més ràpid.
Em rendeixo!
Em rendeixo.
Quan hagis acabat, asfixia'm a mi també.
T'agraden els ocells, oi?
No ets una bèstia salvatge.
Ets una monada, oi que sí?
N'estàs segur?
Molt bé.
Ves a buscar-lo.
Sí, molt bé!
- Ostres, que xulo. - Visca!
Ho heu vist?
- Sí! - Sí!
Bon minyó!
- Impressionant! - Té talent.
Gonker?
El pitjor nom de gos del món.
Gonker?
Què fas?
Tens por dels trons i els llamps.
Oi que sí? Sí.
Com en Fielding quan era petit.
Li havia de cantar perquè se sentís millor.
Molt bé.
Ja soc a casa!
He comprat pastís de nabius al mercat
per quan vinguin els Connor.
I de plàtan per a nosaltres perquè ens ho mereixem.
Què, no em saludes?
Estàs cansat de buscar pals, guineus i més…
Càson.
Molt bé, jo agafo els trossos grans i tu et menges la resta.
Fielding, vine un momentet.
Agafo el pal de fregar?
No, mira en Gonker. No m'ha saludat.
I ara hi ha menjar a terra i no el vol?
No ha esmorzat tampoc?
Diria que és el sopar d'ahir.
Ei, maco, vols que anem a córrer?
No? Va, vinga, anem a jugar.
- Mama. - Truco al veterinari.
Ei, tranquil.
La malaltia d'Addison fa que el cos no produeixi prou glucocorticoides.
Provoca insuficiència adrenal, que causa dolor i pressió arterial baixa.
Podria entrar en coma.
Què? Està en coma?
No, està sedat.
Amb medicació es pot controlar la malaltia d'Addison,
però havia estat latent fins ara.
Ara ha tingut un brot agut. Encara no és fora de perill.
Si sobreviu, necessitarà una injecció cada 30 dies.
Si sobreviu?
Ho sento, però pot sobreviure o no a aquesta nit.
Em quedaré amb ell.
No és bona idea. S'anirà despertant i dormint.
I si et veu, s'exaltarà i necessita dormir.
És millor que descanseu els dos.
El meu equip i jo ens quedarem amb ell.
Us ho prometo.
Mira, en Gonker tindrà la menjadora ben neta quan torni.
Sí, si torna.
No diguis això.
He llegit que és pitjor si no se l'ha tractat.
S'ha passat un any sencer sense cap medicació.
A la universitat, vas veure que es cansés o alguna cosa?
Bé, alguns dies,
però creia que estava cansat de jugar o de passejar.
És el que dèiem. És una responsabilitat.
Quan cuides d'algú, no pot ser a estones o per jugar.
Ha de ser a totes hores.
Està així des de les 6:00 del matí.
Mai havia vist una recuperació com aquesta.
Gonker!
- Ei, maco! - Hola!
Molt bé!
Ets invencible.
Ets molt fort.
Ai, que emocionat que estàs!
Molt emocionat!
Que bo, oi que sí? Et preparo menjar bo, oi?
Jo hagués agafat l'altre.
Vinga, fem una correguda. Et deixo avantatge. Va!
Ves, agafa'l!
Jo també vinc!
Qui és bon minyó?
Sí, tu.
L'estiu que vam anar a Mohonk, a Nova York.
Vaig pescar cada dia al llac. Només vaig torrar-me al sol.
Com és, això?
Ei, hola.
Ja la tenim aquí.
La bèstia fètida, i ve acompanyada del gos.
Au, va, John!
Recordes els Goodwin, Fielding?
- Sí. Hola. - Que bé veure't.
Feia molt que eres fora.
Sí, en Gonk ha estat jugant amb en Yuri.
- Li va bé jugar amb altres gossos. - Sí. Vols un plat?
No, gràcies.
Mai menges.
Practica per a una vida de pobresa.
- Escolta! - Ja el tinc.
- És meu! - Li encanta.
Farem ioga abans d'anar a la dutxa.
- M'alegro de veure-us. - Torna després i menja, eh?
- Li fas massa la punyeta. - Només és broma.
Us deu agradar tenir-lo a casa.
Sí i no.
Jo no tenia un duro a la universitat. Vaig treure'm-ho amb tres feines,
i em vaig graduar i tenia feina.
I quan el meu pare en tenia 21, va anar a la guerra.
Ell encara no ha trobat el seu camí.
Doncs que el vagi trobant, que no seré com en Tim Misner.
El seu fill en té 35 i s'ha mudat a casa amb ells.
Això és el que em preocupa.
RUTA DE LES MUNTANYES APALATXES, VIRGÍNIA
No és avorrit.
A l'examen els vaig preguntar: "l'ateisme és una religió?".
Ja, com respons això?
No pots. No és res.
Un excel·lent a tots i a mirar The Office.
Imaginar-te fent classe a la uni,
em fa una mica de por.
- Oi? - Em fa por.
Mira, una guineu.
La veus? Ves a buscar-la!
- Apa. - Veu una guineu i hi va darrere.
Vull un vida simple com la seva.
Sí, oi?
M'alegro de veure't. Gràcies per venir.
Sí, semblaves molt abatut per telèfon.
El teu pare fa broma. Ja ho saps.
No. Sempre he sabut que era una decepció per a ell
però aquest cop, semblava avergonyit.
No, no està avergonyit.
De debò. Només que…
És ton pare.
No ho entén.
Ja sé que soc afortunat.
- Molt bé. - De debò.
Tinc dos pares
que s'han deixat la pell perquè anés a la uni.
- Sí. - I donar-me oportunitats.
Però he de descobrir què vull fer.
Què vols dir?
Costa trobar una professió quan no saps fer res.
Sí que saps fer coses.
- Ja. - Que sí.
No em pagaran per fer caiac.
Doncs podria ser.
Gonker! Vine!
Gonker!
És ràpid. Gonker!
Gonky, maco, que t'amagues?
Gonker!
Gonk!
Gonker!
Gonk!
Gonker!
Mama! Papa! L'hem perdut!
Què? Qui hem perdut?
- Qui? - En Gonker.
- Què ha passat? - He caigut per un barranc buscant-lo.
- On? - A la ruta de les Apalatxes.
Perseguia una guineu i no ha tornat.
En Nate i jo l'hem buscat per tot arreu. És allà encara.
- Hi ha coiots, se'l cruspiran. - No ajudes.
Per això has de dur corretja. Sabia que passaria.
- Quan li vam posar la injecció? - Fa deu dies.
Doncs té vint dies com a màxim.
Fielding, en què pensaves?
Escolteu què farem.
Primer, assumirem que no el trobarem aquesta nit.
Inspireu fons.
Netejarem la ferida i planificarem alguna cosa pel matí.
Mama.
Si us plau. Fa molt de fred a fora.
No li passarà res. Té un abric de pell, jo no.
Porta hores a fora.
No deixaré que aquella bèstia entri mentre hi ha convidats.
Ves a l'habitació en silenci o li faràs companyia.
Vine, maco.
Vinga, som-hi.
Així estàs calentet.
Ets el meu millor amic, Oji.
És increïble. Una ruta d'uns 3.500 quilòmetres
i només hi ha assignats dos agents rurals.
Què feu?
Són guies telefòniques de tots els comtats de Virgínia.
- Crec que de tots. - Per què?
Perquè soc analògica. Si busco per internet, ho imprimiré tot.
I son centenars de pàgines. Així és més fàcil.
No, dic que per què ho feu.
Hem de trobar en Gonker.
Començarem per les gosseres.
- I hospitals. - Sí.
I farem Rockbridge, Rockingham.
- I Augusta. - D'acord.
Parlarem amb la policia de cada poble.
- Sí. - I amb control d'animals.
I amb les esglésies.
Allà on s'aplega gent per buscar informació.
Sí, i diaris locals.
- Els veterans. - Sí.
Clubs Rotary, l'Ordre dels Cérvols.
Parleu de centenars de llocs.
Sí. Se t'acut res millor?
No.
No tenim alternativa.
Em quedo aquí fent trucades i fent anuncis.
Anuncis? No són més efectives les xarxes?
- Jo no en sé. Això és cosa teva. - I recerca i rescat.
Ta mare portarà el centre d'operacions, i tu i jo
farem la ruta de les Apalatxes.
Si ens concentrem i ens esforcem
i prenem decisions deliberades,
et prometo que trobarem el gos.
Va, vesteix-te. Tenim la llum que tenim.
D'acord.
Li promets? Com pots dir-li això?
Perquè ho crec.
PRIMER DIA DE RECERCA, QUEDEN 19 DIES
ESPERO QUE EL TROBIS AVIAT!
TRUCA SI ET CAL AJUDA!
ESPERO QUE EN GONKER TORNI!
Fa una hora que condueixo.
M'he d'esperar aquest silenci sempre?
ESPERO QUE EL TROBEU!
Només miro que tothom sàpiga això d'en Gonker.
I com va?
DUIA XIP?
Els amics esperen que el trobem, però no hi ha res útil.
Podem posar alguna cosa més animada?
No estic animat.
Tot això és culpa meva.
Gràcies per ajudar-me.
No hem aconseguit res, encara.
En Juli Cèsar no agraïa res als generals fins la victòria.
No soc Juli Cèsar.
No, és cert.
Però intentes solucionar-ho.
És un bon inici.
GOS PERDUT RECOMPENSA
Si el vols trobar, l'has de trobar a Ell.
Has trobat Jesucrist?
Som membres de l'església.
No hi anem tant com hauríem.
- Les ven? - Les millors del comtat.
N'hi ha una de perfecta per a vosaltres.
Sant Antoni, patró dels éssers perduts.
Us ajudarà a trobar en Gonker.
Preguem.
Sant Antoni, guia aquests homes en la recerca del seu estimat gos.
Amén.
Té, deu dòlars.
Cinc per la figureta i cinc per la pregària.
Moltes gràcies.
Igualment, germà.
No farà cap mal.
Duu un collar blau i blanc d'espiga.
Ho sento molt, però no tenim cap gos així.
Entesos. Podrien posar un avís al despatx de tota manera?
I tant. I en faré còpies
perquè els voluntaris els pengin pel poble.
Jerry Malcolm.
Moltes gràcies. S'agraeix tanta amabilitat.
- Passa un bon dia. - Igualment.
- Bona sort. - Gràcies.
EQUIP D'HEROIS
JERRY MALCOLM
RUTA DE LES APALATXES, VIRGÍNIA
Gonker!
Papa, que no ets una ambulància.
Perdona, no voldria avergonyir-te.
- Almenys ho admets. - Que admeto què?
- Que t'avergonyeixo. - No diguis ximpleries.
Són ximpleries el que dic?
Què és el contrari de la vergonya? L'orgull.
Pots dir que estàs orgullós de com visc la meva vida?
Dels texans esparracats i de les decisions que prenc.
Fielding, és evident que hi ha decisions que has pres,
com passaves el dia a la uni,
com passes el dia ara, amb les quals no estic d'acord.
- I la veritat, tampoc les entenc. - Suposo que som molt diferents.
- Deixa'm acabar. - No serveix de res, tampoc.
Sé que penses que soc un irresponsable i immadur
i que en Gonker morirà per culpa meva.
- Fielding. - Excursionistes.
Hola, perdoneu.
Estic buscant el meu gos. Potser l'heu vist?
O potser podeu donar l'alerta, almenys.
Hola, em dic Ginny Marshall.
Us he enviat per correu un avís que explica què ens passa i…
Era el contestador. Truco després.
- John? - Sra. Marshall.
Em dic Kyle Gans, del Virginia Sun.
He vist el correu.
Gràcies per trucar tan ràpid, senyor Gans.
Volia saber si podíem posar un anunci de gos perdut al diari.
Els pagaria totes les despeses.
De fet, he pensat una cosa més cridanera.
M'ha deixat impressionat.
El que deia era molt personal.
DESCANSA EN PAU
Està destrossada.
Sí que he escrit la nota, però de fet,
en Gonker és del meu fill.
De debò?
Sembla que el gos sigui seu.
Bé, si m'ho permet, vull escriure un article sobre la recerca.
Què?
Ens faran publicitat: el diari publicarà un article.
Un article? De debò?
Amb una foto d'en Gonker i tot.
Els fills dels Connor m'han deixat un escàner
perquè el diari diu que cal certa resolució.
He trucat a la Janie i me'ls ha enviat.
Dona'ls 20 dòlars de propina.
Sí, ho he intentat. No els han volgut.
No és meravellós?
El Virginia Sun té una tirada de 6.000 exemplars.
M'han fet el doble de retuits. I encara no en sabem res.
Bé, tot compta, no?
Molt bé, segueix així.
T'estimem. Et truquem demà al matí.
D'acord. Jo també us estimo.
Avui hem fet 22 kilòmetres.
Mantingues l'energia. Sé que estàs molest, però…
No estic molest, papa.
És que…
Què?
Tots els meus amics
se n'han anat a fer la seva vida i…
me n'alegro per ells.
Però sembla que jo els faci pena.
Ho noto. I tu i la mama també em jutgeu.
- Ta mare i jo no et jutgem. - Sí, papa, cada dia.
És com em mireu.
Com parleu de mi quan creieu que no us sento.
I quan tots els teus amics i els teus pares i els seus amics,
quan tothom et mira com si fossis un fracassat,
s'agraeix tenir algú que pensi que ja està bé com ets.
Encara que siguis diferent
o no tinguis feina o sàpigues per on tirar.
Algú que t'estima perquè…
perquè ets com ets.
I aquest algú era en Gonker.
Gonker era l'únic ésser en tot el planeta
a qui jo agradava tal com soc.
Fill, estàs preocupat per en Gonker perquè l'estimes i s'ha perdut.
Per això em preocupo per tu.
Veus? Ho tornes a fer.
Que busqui el meu camí no significa que estigui perdut.
Perdona. Hola.
Hola.
Eres tu qui repartia això al restaurant Hardee abans?
Sí, l'has vist?
No, rei.
Però quan el meu gos es va escapar fa anys
voltàvem amb el seu germà i en va captar l'olor de seguida.
Es diu que els gossos detecten abans l'olor d'un altre gos que la d'un humà.
Els ha quedat de quan havien de buscar la manada.
He pensat que t'ajudaria.
Gràcies.
- Hola, t'ho agraïm molt. - Però què dius!
En Yuri estima en Gonker i viceversa. Segur que en Gonk en reconeix l'olor.
Et prometo que no anirà lliure,
l'alimentarem bé i farà molt d'exercici.
L'aire pur li anirà bé.
Torneu-me'l en una setmana. Marxem a Florida.
Sí. Amb sort, tornarem amb dos gossos.
Porta't bé, Yuri, i ajuda'ls a trobar el seu gos.
SEGON DIA DE RECERCA, QUEDEN 18 DIES
Gonker!
Gonk!
- Perdoneu. - Hola, com va?
Busquem el nostre gos.
- L'heu vist per aquí? - No, no hem vist res.
- Moltes gràcies. - Bona sort.
Gonker!
Vull ajudar-vos.
Tinc una amiga que em deixa fer còpies gratis.
En posaré a l'església i al mercat.
I a la pedrera hi treballa molta gent.
Els deixaré còpies als parabrises.
- Gràcies. Ets un regal del cel. - Digues-li al meu ex. Bona sort.
I aquells?
Segur?
Sí, així fem molt terreny de cop.
És clar, van en moto. No poden anar per la ruta.
No sabem si en Gonker és a la ruta o a la ciutat.
Ja, però no semblen el tipus de gent
a qui li demanes aquestes coses.
Fill, si vius en una bombolla, t'acabes asfixiant.
Perdonin, senyors. Els volia preguntar
si potser han vist el nostre gos durant els seus trajectes.
Va desaparèixer fa dos dies a la ruta.
Si no el trobem en 18 dies i li donem la medicació, podria morir.
Es diu Gonker.
Es diu Gonkers?
Gonker, sense essa.
És un gos, en singular.
Gon-ker.
Quina bajanada de nom.
També li vaig posar un nom així al meu.
Macaroni.
Ja.
Quan tenia cinc anys va marxar.
No va tornar mai més.
Encara somio amb ell.
Què li ha passat a aquest? Com s'ha perdut?
El duia sense corretja i…
És culpa meva.
T'has de perdonar.
M'he martiritzat durant anys pel Macaroni.
No et fa cap bé.
I no li fa cap bé a en Gonkers.
Gonker.
Tenim grups germans per tota la costa.
Direm a tots els cavallers d'Azriel que parin atenció.
Gràcies.
I a tots els cavallers.
Sí, gràcies.
No deixen gossos. El següent motel és a 50 kilòmetres,
i a la web posa que res de gossos de més de sis quilos.
Posem la menjadora a la teva motxilla.
Que no deixen gossos.
Ja, lleis ximples per a ximples.
La multa és de 300 dòlars.
Vinga, va.
Les caravanes de la ruta de la Seda s'aturaven en campaments pel camí.
- Saps com es deien? - Holiday Inns que no permeten gossos?
Caravanserralls.
No només permetien que entressin camells, els guardes també els protegien.
Som un caravanserrall, així que ens han de permetre entrar.
Vinga, som-hi.
Posa'm l'abric.
- Què fem, d'Scooby-Doo? - Va, que pesa.
Distrauré recepció mentre entres,
i ens trobarem als ascensors.
Posem fil a l'agulla.
Jo no pagaré la multa.
És clar que no. Hauries de tenir diners.
Digui?
El teu gos el té un home dolent.
Amb qui parlo?
El meu veí, en Claude, el té. Té molts animals.
Déu sap què els fa.
Veig que porta molts gossos, però cap en surt mai.
No ho entenc. Diu que el paio fa mal als animals?
Sí. Hauríem de trucar la policia.
I què li diem?
No poden entrar-hi per una denúncia.
Necessiten proves per a una ordre judicial i no n'hi ha.
Introducció al dret constitucional. Notable.
Doncs parlarem amb el paio i veurem què.
- Tenim l'adreça? - L'he enviat a en Fielding.
També necessito que feu córrer la veu
sobre els comptes de Twitter i Instagram:
són @Gonkerdeveritat i @TrobemenGonker.
I aneu amb compte amb el tal Claude.
Podria ser un assassí.
Sí, tens tota la raó. Per això hi enviaré en Fielding.
Perfecte.
Aneu amb compte. De debò.
Adeu.
Tinc els permisos en ordre.
Tinc llicència per fer de refugi temporal i no lucratiu.
Perdoni, la meva dona volia que ho comprovés. No ho sé.
No és el primer cop.
La dona que ha trucat, la Sra. Banner, té 98 anys i perd facultats.
Li hem explicat mil cops què fem, però se n'oblida.
- Però ho fa de bona fe. - Sí.
- Perdó per fer-te perdre el temps. - I ara!
Estic molt implicat en la comunitat del rescat d'animals.
L'escanejo, d'acord?
Faré que corri.
Hi ha gent que es passa el cap de setmana buscant gossos perduts.
Els parlarem d'en Gonker.
Bé, gràcies.
Sí, gràcies.
Estàs bé?
Sí, és que…
Esperava que fos aquí, però…
Esperarem un miracle.
VUITÈ DIA DE RECERCA, QUEDEN 12 DIES
Bé, has ingerit calories.
He pensat que avui anem fins a Elkton.
A Elkton.
- Tenim un bon tros. - No hi ha alternativa.
En Gonker no és un gos qualsevol.
Igual que tu el busques, ell et busca a tu.
Hola, perdoneu que us molesti.
Potser heu vist aquest gos?
Segur, perquè és el nostre.
Ostres, sou els Marshall?
Sí, això posa a la bústia. I tu?
Tracy.
No m'ho puc creure.
Vaig llegir ahir la història, quina pena que em va fer.
Vaig fer això i ara ho vaig repartint.
És tot un detall.
Ostres, el Virgina Sun ens ha fet un favor.
El Sun? No, ho vaig llegir al Roanoke Times.
- Me'l deixes veure? - I tant.
És de l'agència Associated Press.
Ja és de nivell nacional.
- Hola, parles amb la Ginny Marshall. - Em dic Alex Olsen.
He llegit això del gos al Duluth News Tribune.
Tinc un santbernat amb Addison.
Volia que sabéssiu que hi ha aliments que podeu deixar-li
i si se'ls menja, l'ajudaran.
Així tindria uns dies més abans de la injecció.
VINGA, GONKER!
MOLTS ÀNIMS <3!!
Hola, soc la Ginny Marshall.
M'ho pot repetir?
NAMÍBIA, ÀFRICA
El ridgeback rhodesià.
És molt bon rastrejador.
Però quan surt a caçar, tinc un mètode perquè torni a casa.
Agafi una cosa que faci olor del seu fill.
Deixi-la fora.
L'olor viatja fins a 16 quilòmetres.
No puc atendre tantes trucades. Em truquen de tot el món,
per dir-nos com trobar-lo,
com fer-lo sortir del bosc, fer-lo trobar l'olor.
- No crec que calgui. - Què vols dir?
Fas olor de mesc i pàtxuli.
Tu has olorat la teva colònia?
- Veig que us enteneu. - És la síndrome d'Estocolm.
He ficat tots els consells en un GoogleDocs
i l'he compartit amb tu. Ja tens l'enllaç.
Reconec la teva veu, però no pots ser ma mare.
Que graciós.
Gonker!
- Ostres, és preciós aquest lloc. - Ja ho sé.
Hi vaig dur els nens del casal de joves.
A un rierol.
Vam fer caiac.
- Els va encantar. - I tu també, oi?
Sí.
Potser et sembla una ximpleria, no ho sé, però…
Però m'he plantejat treballar en aquest àmbit un dia.
Fent què?
Doncs…
rutes per la natura i coses així.
Es pot viure d'això?
No ho sé.
Se'm va acudir i prou.
Escolta.
Escolta, estàs bé?
Sí, tinc butllofes, només.
Queda mig kilòmetre per l'àrea de descans. Parem?
No, hauríem de seguir. Només li queden dues setmanes.
Amb més motiu t'has de cuidar, doncs.
Hem de recórrer molt de terreny encara. Va.
Escolta, hauríem de dir-los-ho a aquells.
Sí, tinc els cartells i em sé la història de memòria, així que…
No vens?
Millor fes-ho tu. Semblen del teu estil.
Si vius en una bombolla, t'acabes asfixiant.
Resultarà que m'escolta.
Acabaràs hiperventilant.
Hi has posat el que no toca.
Si la branca es doblega així, està massa humida.
Si no es trenca,
no crema.
Per tant, us calen
més branques així.
I ara…
Veieu? S'encén.
- Saps moltes coses de pare. - No sé què dir-te.
El meu fill diria que estic carregat d'altres coses.
- És un crac. - En Fielding?
Sí, tio.
Viatja per tot arreu buscant el seu millor amic.
Desprèn un amor que costa de trobar.
És com si féssiu junts un viatge èpic.
Una aventura.
- Una aventura èpica. - Sí.
O La recerca, com la pel·lícula.
Que hi surt en Matthew Modine i la Madonna cantant en un bar de Pennsilvània? No?
Per això el que esteu fent és tan guai.
Quants pares farien la ruta pel seu fill?
Sí. Mon pare creu que tot el que faig és una ximpleria,
com compondre música o escriure obres.
No, no li sembla una ximpleria. T'estima.
Escriure obres i compondre música no paga les factures.
Ni l'assegurança mèdica. Es preocupa.
Això fan els pares, es…
Ens preocupem.
Senyor Marshall, vam néixer l'any 2000.
Som els primers del nou mil·lenni.
Amb els avenços tecnològics,
viurem abans 100 anys que morir abans dels 40.
Què canvia si quan morim
hem treballat 54 anys o 53?
Potser morim amb menys diners pels fills,
però amb moltes més experiències per transmetre'ls.
Hi ha gent que sap què vol.
I d'altres no, com jo i els meus amics.
I al final, cadascú fa la seva via.
Alguns volem esperar una mica més abans de canviar de ruta.
I ja està.
Crec que el meu fill m'ha intentat dir això mil vegades.
Per què no ho he entès fins ara?
Perquè no soc el teu fill.
Bé. Avui ha sigut un bon dia.
Un dia més en què no hem trobat el gos.
La gent que no ens coneix sí que coneix en Gonker.
I el gos no pot allunyar-se tant, el coneixen en llocs on no arribarà.
Això és bo. Creu-me.
De debò? Altre cop?
De debò? Entesos.
Per això jo no he pogut descansar gaire.
En Gonker sempre dorm amb mi. I sense ell, em costa.
- Pots agafar aquest. - No, crec que li agrades tu.
No para de moure's.
Pots parar?
Veurem si podrem dormir.
Recorda: ha sigut un bon dia.
No passa res, maco.
Estic bé.
CATORZÈ DIA, EN QUEDEN 6
Gràcies, Yuri.
- Tens prou aigua? - Sí.
- I menjar? - Barretes i carn seca.
- Però menjaràs? - Sí.
D'acord. Perquè t'ho dic amb bona intenció:
estàs fet una merda.
- Moltes gràcies. - Agafaràs la ruta d'Spotswood…
- Fins a la principal. - Sí.
- I et trobo a l'aparcament de… - Browns Gap.
Haurien de ser deu hores de caminar. Ens veiem aquesta nit.
- Amb compte. - No passarà res.
Fins aviat.
Porta't bé.
Oji?
On és, l'Oji?
Comporta't com una nena gran.
L'Oji ha sortit corrents aquest matí.
L'han atropellat.
No ha sobreviscut.
Ho sento. Sé que t'agradava, però forma part de la vida.
Li he dit al ton pare que en faries un escàndol.
Demostra que m'equivoco.
Demostra'ns que no insistiràs
i com a recompensa, anirem de compres a Josie's Boutique.
Per molt que ploris no ressuscitarà.
Així que no malgastis energia, d'acord?
Ai, ostres, m'has espantat.
T'he trobat a faltar.
Jo també. Quina setmaneta.
En Yuri ja és amb l'Earl,
i jo sospiro per una dutxa amb un sabó de mida normal.
M'ho imagino.
RUTA GENERAL L'HAN VIST?
No veia això des de la pel·li d'en Russell Crowe.
He escoltat un podcast
sobre els boiximans del Kalahari i com rastregen antílops
i he pensat que podríem aplicar algunes coses.
- Entesos. - Bé.
També he posat notes
on s'ha dit que han vist l'Oji però no,
però suposo que si hi ha un patró, ho podríem mirar.
Qui sap, potser no l'han descrit bé.
Té sentit.
I una altra cosa i pensaràs que estic boja.
- Psíquics d'animals. - Bé.
- Què? - Em preocupes.
Estic bé. Només que arriba molta informació
i intento controlar-la tota.
- No és l'Oji. - Només provo…
- Què? - En Gonker no és l'Oji.
Ja ho sé. No té res a veure amb l'Oji.
Has de deixar de pressionar-te.
És que…
És que és com si passés altre cop.
Em vaig prometre que no estimaria un altre gos,
i mira ara.
Destrossada altre cop.
Escolta…
Et prometo que no tornarà a passar.
Trobarem el gos.
- No pares de dir-ho. - Ja ho sé.
Perquè ho crec.
BROWNS GAP, 1 DE LA MATINADA
Ei, soc en Fielding. Perdona, deixa un missatge.
És oficial: estic preocupadíssim i molt amoïnat.
Fa 40 minuts que havies de ser aquí.
Aniré a la boca d'altres rutes.
Si vens aquí, queda't-hi perquè tornaré.
- Per què no respon? - No hi ha bona cobertura.
Podria no tenir bateria o…
O què?
No té més que ossos. No està menjant ni dormint.
És de nit. Espero que no s'hagi fet mal.
M'he recorregut mitja ruta. Fa dues hores tard.
M'hauries d'haver trucat abans.
No volia amoïnar-te.
Sí? I com ha sortit?
Ja hem perdut un gos al bosc. I ara el nostre fill?
Espera.
Trobat! Ara et truco.
Fielding.
On eres?
Buscant el meu gos.
Vine.
- Vigila el taló. - Tranquil. Llest?
Mare meva.
D'acord. A veure…
38 quilòmetres en 12 hores.
Per camins de sorra amb desnivells.
- Estàs al límit. - Havia de cobrir més terreny.
En Gonker em necessita.
Recordes quan em vas preguntar
si estava orgullós de la teva vida, de la roba i les decisions?
- Papa. - No em vas deixar respondre.
- Tranquil. No cal. - Escolta, no.
M'escoltes un minut? Si us plau.
No m'enorgulleix la teva roba.
Entesos? Tampoc que visquis en una cabana
ni res de tot això perquè són coses.
Les coses no enorgulleixen un pare.
M'enorgulleix el teu caràcter.
Un caràcter que és amable amb tothom.
Que és divertit.
Graciós.
Afectuós.
Un caràcter que rescata un cadell d'un refugi i li dona una llar.
Un caràcter que caminaria tota la nit amb els peus ensangonats
abans de renunciar a qui estima.
Així doncs,
si em preguntes si estic orgullós de tu, sempre ho he estat.
No sabria no estar-ne.
T'estimo, papa.
Jo també t'estimo.
38 kilòmetres? Quina bogeria!
Això li he dit jo. Però no escolta. Està ofuscat.
I tu?
En Fielding em guia.
On digui que anem,
hi anirem.
Aneu amb compte. T'estimo.
T'estimo.
Gairebé no hi ha pinso.
En comprarem al poble. Comença a fer-se fosc.
I si torna a la ruta per la nit i no hi som?
Els experts han dit a ta mare que si és a prop, t'olorarà.
Crec que no ens hi hem acostat.
- No perdis l'esperança. - És difícil ara, ja.
Gonker!
Hola?
Qui busca en Gonker?
Jo.
Fielding!
- Nate? - Hola, tio!
Ai.
Què fas fora de la ruta? Podries perdre't o morir.
Ja ho sé. I per poc no em passa. No era la meva intenció.
No tinc facilitat per seguir les marques.
Haurien de fer cartells que posi "el camí segueix per aquí".
Tio, què hi fas, aquí?
Buscar el gos.
Vas dir que fèieu el nord. Jo vaig començar pel sud i anar pujant.
Porto un bastó de caminar i tot.
I dònuts. Potser en Gonk els olorava.
Dada interessant sobre els dònuts: sabeu a qui agraden?
A tots els maleïts ocells de l'estat de Virgínia
perquè m'han capolat, picotejat i atacat i…
Vull dir que què fas buscant.
Va ser culpa meva.
Jo li vaig fer notar la guineu, per tant, és culpa meva.
Ho sento, tio, no volia. Saps que me l'estimo.
- I sé que l'estimes i que… - Nate.
En cap moment,
ni per un segon, se m'ha acudit culpar-te'n.
En cap moment.
Tan de bo ho hagués sabut
perquè els corbs m'han fet la vida impossible.
Bé, tinc una idea.
- On va? - Jo què sé.
- M'alegro de veure't. - No em toquis.
Si m'estimes.
Mare meva.
Que bo que és.
Mareta meva.
No et donen menjar al departament, Nate?
És més aviat aliment per a l'ànima, diguem-ho així.
M'estic plantejant anar-me'n a Wall Street.
Ostres, de debò? I allò de ser un artista filosòfic?
M'encanta el capitalisme.
Em premia per ser valent,
i em premia per ser innovador i pensar de manera original.
Ho va dir en Henry Rollins, i era artista filosòfic.
O em faré pagès ecològic o ves a saber.
- No ho sé, m'ho estic pensant. - Ets peculiar.
I m'encanta. Vaig a veure el senyor Roca.
Ton pare està de bon humor, avui.
Com heu estat aquests dies junts?
Bé. Molt bé. Crec que hem trobat l'equilibri.
- M'ho enduc? - Sí, gràcies.
Sí, gràcies.
- No has tocat l'hamburguesa. - Ja.
Gràcies.
I per què?
No en parlis amb mon pare davant.
Entesos.
Estic malament de l'estómac.
- El tenies malament a la uni. - Ja.
T'ho has de fer mirar. Podria ser… qui sap.
- Una altra cervesa? - Per a mi no, gràcies. Condueixo.
Per a mi, una altra aigua.
I si poguéssiu penjar això a la porta, al suro aquell…
Si no, ho entenc, no passa res.
És el teu gos?
Ostres, és preciós!
- Tranquil, ara ho faig. - Gràcies, de debò.
"Per a mi no, que condueixo".
Soc un bon minyó que ha perdut el cadellet…
Som a l'institut?
Ignora'ls.
On, ai, on pot ser el meu cadellet?
On, ai, on haurà anat?
Sou uns universitaris malcriats que fan la ruta.
No sabeu què feu i per això heu perdut el coi de gos.
Ei, aquesta setmana i mitja ha estat un infern.
- Així que tanqueu la boca, idiotes. - No…
Molt bé.
Ai, no.
Alguna cosa a dir?
Digues-m'ho a la cara.
No, que ja t'he hagut de sentir. Ara també vols que et miri?
Mare meva, calla.
Ostres, no sabia que també s'hi ballava, aquí.
No va amb tu, papà.
En això t'equivoques. És el meu fill.
- Papa. - I ell, un amic seu.
Així que per decret biològic els he de protegir.
I què et penses que faràs?
Quina bona pregunta.
Em guanyo la vida pensant.
On hi hagi un problema, on sigui del món,
analitzo els fets i llavors elaboro una hipòtesi predictiva.
I el meu anàlisi dels fets actuals
és que heu begut massa.
Busqueu brega.
Però ells dos no. I ara us plantegeu intentar-ho amb mi.
- 100 %. - Ja, doncs…
Saps què passarà?
Et clavaré el polze
a l'ull amb tanta força que rebentarà com un tap de suro.
Ara et toca a tu pensar: val la pena?
Perquè si no s'ho val, és millor que ho deixis estar.
No valeu gens la pena.
L'hamburguesa era espectacular.
És en Dwayne Johnson d'estar per casa.
DIVUITÈ DIA, EN QUEDEN 2
L'han trobat!
Han dut un labrador crema a una protectora.
L'anàlisi de sang diu que té la malaltia d'Addison.
Vinga, que ja venim!
Estàs bé?
Sí.
Vull veure el meu gos.
Serà amb nosaltres ben aviat.
Vam sentir la història per les notícies.
I quan vam saber que tenia Addison, quines ganes de dir-vos-ho.
No és ell.
No ho entenc. És clavat al gos de la foto.
És una mica més petit i té un to vermellós.
Gràcies.
Ai, Fielding.
Ho sento molt, Gonker.
No, no.
Què feu? Hem de seguir buscant.
- Saluda ta mare. - Fas mala cara!
No podem rendir-nos. Morirà.
- Rei, és probable que ja sigui mort. - No.
- He vist l'entrepà. No te l'has menjat. - És igual.
Hi ha hagut més de 100 persones intentant trobar-lo
i no ha aparegut.
No dorms, no menges i la tensió t'està passant factura.
Hem de seguir buscant.
S'ha acabat, rei.
Va ser el millor amic que he tingut.
Ja ho sé.
Sé exactament com et sents.
- Hola. - Hola, els papes ja m'ho han explicat.
Com estàs?
UNIVERSITAT DE WASHINGTON
Fatal.
Has fet tot el que podies, Fields.
"Tot" seria seguir buscant-lo.
Estàs malalt.
Per dur que sigui, has de parar.
En Gonker no m'ha fet posar així.
Fa mesos que em trobo malament.
Alguna cosa no va bé, Peyton.
Cada cop que menjo, sento…
un dolor insuportable.
Tusso i trec sang.
Menys l'aigua, tot em fa mal.
Creia que estava malalt de la panxa, però…
fa unes setmanes, va empitjorar.
Peyton.
És com si em morís.
Per què no ho has dit?
Havia de seguir buscant.
Doncs ara escolta'm bé.
O vas i li expliques als papes o ho faig jo.
Mama. Papa.
Us he d'explicar una cosa.
- Deixa un missatge. - Va tot bé?
- Ja deixaran missatge. - Em dic Matt Kessler.
Jo diria que el vostre gos és aquí,
a l'alberg d'Evergeen a Nellysford, i…
- Hola, soc la Ginny Marshall. - Hola.
Això, hi ha un gos que menja de la brossa des d'ahir,
i no hem pogut atraure'l a dins per veure el collar.
És molt poruc. Però és clavat al gos de la foto.
Té un vídeo del gos?
És que molta gent ens diu que ha vist en Gonker
i no ha estat així.
Vaig intentar gravar-lo fent un truc…
Perdoni, quin truc vol dir?
Va ser increïble.
Va trobar una capsa de dònuts
i el tio els feia girar a l'aire amb el morro.
ALBERG EVERGREEN, VIRGÍNIA OCCIDENTAL
No ho sé pas.
Creus que pot haver arribat fins aquí com està?
Cent vuitanta quilòmetres?
No és un gos qualsevol.
- John. - Sí.
- Fielding. - Hola.
Gràcies per trucar.
Sí, gràcies a tu. Aquí és on l'heu vist?
Sí, allà, al contenidor.
Sol voltar per aquells arbres i s'acosta quan es llença menjar.
Gonker!
Quan l'heu vist per últim cop?
Fa tres hores. Us he trucat just després.
S'ha espantat amb el soroll de la tapa
i ha marxat cap al bosc.
Espero que encara hi sigui.
Gonker!
Si fos aquí, m'hauria sentit.
El trobarem.
Per què no pares de repetir-ho?
Perquè ho crec.
Gonker.
Gonker!
Senyora,
el seu gos ha tornat.
Adeu, Oji.
Hola, Gonker!
Fielding!
Respiració irregular, pols dèbil.
- Què és? Heroïna? Oxicodona? - No, cap droga. No menjava res.
D'acord, ens n'ocupem.
Poseu-li sèrum. Fem anàlisi i electrocardiograma.
- De seguida, doctor. - Sí.
És un dels casos més greus que he vist.
Hem hagut d'extirpar bona part de l'intestí.
Podria haver mort.
- De colitis ulcerosa? - Sí, si no es tracta a temps.
Però ara ja està bé.
Pel que he vist al quiròfan, feia setmanes que tenia molt de dolor.
Per què ha esperat tant per anar al metge?
Semblarà una bestiesa, però…
Va perdre el gos i volia buscar-lo.
Ah, d'acord.
Són en Hansel i la Gretel, així que l'entenc.
- Quan el podrem veure? - D'aquí a dues hores.
Viurà molts aniversaris amb el gos, encara.
Moltíssimes gràcies. Gràcies.
I si mai perd en Hansel i la Gretel,
busqui'ns.
Molt bé. Gràcies.
A vostè.
Mare meva!
Aquí s'està menjant el seu coixí preferit.
I aquest és el seu pal preferit.
Sempre tria aquest.
I la veterinària s'ha sorprès de com de resistent és.
Té llagues a les potes, però la resta, perfecte.
Sembla trist.
Perquè es pregunta on ets.
Vaja, els detectius canins Marshall.
- Hola, doctor. - Hola, com estem avui?
Vull anar a casa.
En Gonker em troba a faltar.
I ho seguirà fent si no descanses.
La infermera diu que no descanses per la nit.
El descans cura.
És que no dorm bé sense el gos.
Bé, doncs intenta-ho.
El teu cos ho necessita de debò. Entesos?
- Sí, entesos. - Perfecte.
T'has de relaxar.
En Yuri ho feia millor que tu.
Fica el cap dins de la jaqueta.
Dins de la jaqueta.
- Tindrem problemes. - Ja ho sé.
- Vinga, va. - Sí.
Hola, què hi feu, aquí?
T'hem dut un somnífer.
Gonker?
- Ai, que bé. - Bon minyó.
Hola! Hola, maco.
Hola, maco.
Hola.
Estàs cansat, oi? Sí.
Vols que dormim?
Bon minyó.
EN GONKER MAI NO ES VA TORNAR A SEPARAR DELS MARSHALL
EN FIELDING ARA VIU A XILE…
ON ES DEDICA A FER RUTES EN CAIAC
Subtítols: Cristina Riera Carro