Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pis!
Gør det hele klar. Jeg er der kl. 7.30.
Begynd bare.
Hey.
Nej, jeg er her. Hvad er patientens navn?
Okay, forklar situationen.
Sådan.
Her.
- Hej. - Vi er startet.
Hej.
Test?
Ja.
Om ti sekunder, Patricias introduktion. Så første spørgsmål.
Fint.
Tre...
To...
En. Og kør.
Live fra Moskva har vi denne morgens gæst Dmitri Vassiliev,-
- den kontroversielle russiske instruktør,-
- som åbner sæsonen på Paris Operaen-
med Snegurochka af Rimsky-Korsakov.
Dmitri Vassiliev, godmorgen.
Godmorgen.
De er kendt for modige, politiske produktioner.
De har vækket vrede hos de russiske autoriteter.
Vil De bløde op på Deres tilgang,-
- for at undgå at chokere det parisiske publikum,-
- som er kendt for at være meget konservative?
Nej, slet ikke.
Frankrig er revolutionens og tolerancens land.
Jeg tror, det nok skal gå.
Jeg har altid drømt om at instruere i Paris.
Den har en meget speciel plads i mit hjerte.
Godaften. Et bord til to?
Ja.
Næste uge er det anderledes. En luftfartsmesse.
Jeg skal lære nogle begreber.
Som?
Som...
Og det betyder?
Udvikling af nanostruktureret materiale.
Undskyld.
Jeg er straks tilbage.
Ja?
Jeg blev forskrækket.
Alt vel?
Beklager, jeg må tage tilbage.
- Lige nu? - Den nye er helt væk.
Jeg mener, hun er ny.
- Ked af det. - Har du vagt?
Nej, men det er min afdeling. Jeg har intet valg.
- Hvad vil du nu? - Jeg ved ikke.
Tage hjem?
Ja.
Vi ses senere?
Det varer ikke længe. Jeg ringer, når jeg er færdig.
Held og lykke.
Ses.
Kan jeg tage en drink, til uvejret er ovre?
Bordet er reserveret. Der er et i det næste rum.
Den vej?
- Ja. - Tak.
Er det andet rum den vej?
Ja, den vej og så til højre.
Tak.
Godaften!
- Er det ledigt? - Ja, tag bare plads.
Værsågod.
Hvad skete der så?
Det er slettet fra min hukommelse.
Vi er på rette vej, men arret må stabiliseres, før vi kan operere.
De kan klæde Dem på.
Det er helet fint.
Jeg vil gerne komme videre.
Om seks-syv måneder kan vi tage stilling til plastikkirurgi.
Lige nu er det for betændt.
Syv måneder? Okay.
Men jeg kan...
...slippe af med det?
Vi gør vores bedste, men vi kan ikke trylle.
De er ikke begyndt på arbejdet igen?
Ikke endnu, men snart. Jeg...
Jeg har været ude af byen, hos min mor.
Det er godt at være tilbage.
Mine damer og herrer, grundet vejarbejde,-
- vil vi skifte rute.
Vil du åbne dørene?
Toilettet er den vej.
Jeg søger ikke toilettet...
Okay, jeg forstår.
Kontakt gruppen, der organiserer besøg hver...
Hver mandag morgen.
For folk der...
Folk som dig.
Folk som mig, hvad betyder det?
Ofre som har behov for at se stedet.
De taler sammen. Det er tydeligvis vigtigt.
Vi holder lukket der.
Det er normal forretningsgang nu.
En kop kaffe?
Ja, tak.
På huset.
Boede du hos din mor?
Ja, tre måneder.
Du svarede ikke på mine beskeder, så jeg tænkte...
Måske er du ikke klar til at tale...
Jeg mener, jeg forventer ikke alle detaljer.
Det er ikke nemt at vide, hvad vi kan tale om.
Vil du bære kagen ind for mig?
Ja, klart.
- Er du okay? - Ja.
Alt er godt. Jeg tager...
...champagneglassene.
Ses derinde.
Okay, misser?
- Der er du. - Det er dig.
Tager bare en pause.
I mørke.
Du kan ikke blive her.
Kom.
Vi ses. Det var godt at se dig.
I god form. Det er skønt.
Vincent er meget støttende.
- Ses, piger. - Ses.
Vi ses snart.
- Pas på dig selv. - Tak.
Før var det som om mennesker...
...betroede sig til mig...
De åbnede sig for mig. Det kunne jeg godt lide.
Nu er det modsat.
Som om jeg er en slags attraktion.
Selv du taler anderledes til mig.
Mig? Slet ikke.
Jo, det gør du.
Som om jeg skal passes på.
Det har jeg ikke tænkt.
Du kan ikke forhindre folk i at tænke på dig,-
- og det, du har været igennem.
Tja.
Var det begyndt at regne, da du tog af sted?
Nej. Altså...
Det husker jeg ikke.
Ser du? Jeg husker det klart, det regnede ikke. Det begyndte senere.
Indtil da husker jeg klart.
Du skulle tilbage til hospitalet?
Måske.
Ja...
Ja, det husker jeg.
Jeg havde været på hospitalet i en time, da alarmen lød.
Alle hospitaler måtte indstille sekundære aktiviteter-
- og forberede sig til en tilstrømning af sårede.
Så begyndte de sårede at komme ind.
Jeg husker lugten af krudtrøg i gangene.
Jeg ringede til dig, men du svarede ikke.
Jeg var sikker på, du allerede var hjemme.
Jeg skulle tilse folk. "Mest hastende" og "mindre hastende."
Skudsår, forbrændinger...
Vi hørte, at to andre mål var ramt.
Det var et koordineret angreb.
Alle hospitaler var i højeste beredskab.
Tidligt næste morgen fik jeg et opkald-
- fra det hospital, hvor du var indlagt.
Du var såret.
De var lang tid om at identificere dig-
- fordi du ikke sagde noget.
Og du havde ikke ID-papirer på dig.
Jeg tog hen for at se til dig.
Taxaen hjem passerede restauranten.
Der var blomster og børns tegninger.
Som en...
- en korridor, hvor folk gik forbi.
I stilhed.
Et optog.
Jeg hedder Sara, støttegruppens koordinator.
Hej. Jeg var udsat for angrebet.
Det forstår jeg.
- Hvad hedder du? - Mia.
Fint. Sid ned, kommer straks.
Det er super, at du kom.
Det er vigtigt at få sovet og genvinde styrke.
På den måde vil hukommelsen også fungere bedre.
Når du begynder at huske, er du på vej til bedring.
Det er rigtigt.
Vil du sidde et andet sted?
Tak.
Mine forældre sad her.
Undskyld, det vidste jeg ikke. Jeg beklager.
Jeg sætter mig her.
- Undskyld. - Hvor sad du?
Jeg var i det andet rum.
Jeg var ikke sammen med mine forældre, da det skete.
Jeg ville gerne vide, hvad deres sidste ord var.
Hvad de talte om.
Om de var glade.
Eller diskuterede eller noget.
Forstår du?
Måske så du dem?
Lad mig vise dig noget.
Undskyld, jeg må gå nu.
- Går du? - Jeg ved ikke, hvorfor jeg kom.
Jeg var udenfor med en, som lider af klaustrofobi.
Han kan ikke komme ind, men han vil gerne snakke lidt.
Tak.
Kan du huske mig?
Nej.
Ved bordet overfor.
Vi fejrede en fødselsdag.
Jeg husker ingenting.
Du bestilte et glas vin.
Som om du ventede på en.
Et øjeblik senere forsvandt du. Der var...
...nogle kinesiske kvinder, som skyggede for dig.
Da du kom til syne igen, havde du blæk på hænderne.
Du ledte i lommerne efter en serviet.
Jo mere du ledte,-
- desto mere blæk fik du overalt.
Du fik det også i ansigtet.
Jeg kom til at grine.
Du grinede ad mig?
Slet ikke, men det troede du.
At jeg grinede ad dig.
Du så på mig...
Meget irriteret.
Ja, det er rigtigt.
Skrev jeg? Med en kuglepen. Skrev jeg?
Ved ikke. Sikkert.
Hvad skete der så?
Så rejste du dig op...
Du krydsede lokalet...
For at gå på toilettet, tænker jeg.
Du husker ikke noget?
Nej.
Der er huller. Jeg har ingen erindring...
Næsten ingen. Jeg har stadig...
...billeder før angrebet, lyde, men...
Fra det øjeblik jeg så mennesker dø, er det hele væk.
Jeg husker intet.
Du er heldig.
Din bil?
Hvad hedder du?
Mia.
Og dig?
Thomas.
Har du lov til at køre?
Nej.
Kom nu. Hvad er dit problem?
- Flyt din bil. - Se lige mit ben.
Hun trak i mig, og jeg tror, jeg fulgte efter.
Derefter husker jeg ikke noget.
Allerede tilbage?
Ja, jeg talte med Thomas udenfor.
Ja, det er fint.
Han fik mig til at huske noget.
Jeg sad der.
Det er så godt.
Nu kan du samle puslespillet.
Hvad laver du her?
Undskyld?
Jeg var her, som dig. Jeg sad lige der.
Ikke her, slet ikke.
Du var på toilettet. Jeg genkender dig.
Du låste, da skyderiet startede.
- Mig? - Ja, dig.
Du gemte dig på toilettet og låste alle andre ude.
Du åbnede ikke.
Hvor vover du at komme her?
Det gjorde jeg ikke.
Du satte din egen sikkerhed over alt andet.
Hvordan kan du...
Hvordan kan du vise dit ansigt i dag?
Skam dig.
Det er afskyeligt, det du gjorde.
Hvad laver du?
Undskyld, jeg bliver nødt til at gå.
Hvad? Hvorhen?
Hjem. Vi ses der, okay?
- Sikker? - Ja. Har det fint.
Undskyld...
Undskyld mig.
Hallo, det er Mia her.
Vi mødtes på restauranten tidligere og talte sammen.
Måske kan du hjælpe mig. Vil du ringe tilbage?
Tak.
Tak, fordi du ringer.
Jeg tænkte, du måske kunne hjælpe mig med...
Undskyld.
Sikker på, det ikke er et problem?
Godaften.
- Kom ind. - Sara gav mig dit nummer.
Jeg anede ikke, du var her.
Det er fint. Jeg havde en planlagt operation i dag,-
- men det bliver nok først i morgen tidlig, så det er fint.
Jeg har allerede haft tre operationer.
De rekonstruerer mit skinneben lidt efter lidt.
Men alt er godt.
Jeg har fragmenter af kugler i mit andet ben.
Jeg ved ikke, om jeg skal have det ordnet nu.
Jeg forlænger fornøjelsen.
Jeg vil ikke kede dig med mit ben.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Tilsyneladende husker du alt, hvad der skete.
Ja.
Hvorfor vil du gerne huske?
Måske har jeg gjort noget.
Som hvad?
Ingenting...
Sara sagde, du husker små detaljer.
Måske kan du huske, hvad jeg gjorde, efter jeg gik.
Kom jeg tilbage til rummet?
Nej.
Sid ned.
Jeg husker ikke, at du kom tilbage.
Men måske nogen så dig.
Har du tjekket hjemmesiden?
Postet på forummet?
Nej.
Jeg vidste ikke, den fandtes.
Det er en helt ny verden.
Jeg vil virkelig gerne huske.
Du kan ikke gøre det alene.
Der skal to eller flere til at huske.
Du bør virkelig søge online.
Kender du Memoria facebook-siden?
Brug noget tid på den.
Det vil du nyde, som journalist.
Jeg har googlet dig.
Sådan.
Mia Loreau. Arbejder du stadig på radioen?
Jeg laver noget radioarbejde, men jeg er russisk translatør.
Russisk translatør?
Lyder svært.
Min mor talte flydende russisk hjemme, så...
Ikke rigtigt.
Vil du række mig cigaretterne?
Selvfølgelig. Her...
Ryger du her?
Nej, nede ad gangen er der en udgang.
Kan du også nå min frakke?
Du svarede mig ikke.
På restauranten...
Ventede du på nogen?
Nej.
Har du nogen idé om, hvorfor du var der?
Tilfældigt.
Jeg var der ikke tilfældigt.
Nogen havde lavet en reservation.
Det var min fødselsdag. Vi havde fået besked om ugens bonusser.
Jeg arbejder inden for finans.
Jeg hader at fejre fødselsdag.
Men de ville overraske mig, og jeg gik med på det.
Jeg ville ikke skuffe nogen.
Var der ikke nogle piger?
Jo. To kolleger.
De klarede det ikke.
Deres familier kom for at se mig.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle sige.
Jeg skammede mig over at være der i stedet for dem.
Har du en mand?
Ja. Vi er ikke gift.
Du er altså ledig?
Det er ikke rigtig idéen.
Børn?
Nej.
Jeg tænkte på det under angrebet.
Ikke at have børn, ikke vide, hvordan det er.
Der er du! Vi har ledt overalt.
Ingen besøgende om aftenen.
Beklager.
Kommer.
Lad os gå.
Træk til.
Tak.
Kommer du igen i morgen?
Ja.
Held og lykke.
Arrivederci!
Tag mandariner med i morgen.
Eller appelsiner.
Eller chokolade.
Sara lod mig læse politirapporten.
Angrebet startede kl. 20.49.
Politiet befriede os kl. 22.37.
Vi gemte os i en time og 48 minutter.
Jeg tænkte på, hvad der ville være efterladt af mig.
Hvordan havde jeg efterladt mine ting.
Jeg tænkte på en halvt spist yoghurt i køleskabet.
Hej, Vincent. Det er mig.
Jeg kommer ikke hjem.
Sonia er ved at flytte og har lånt mig sin lejlighed i et par dage.
Ved République.
Jeg tror, jeg har brug for at være alene lige nu.
Kys.
Jeg husker den lyd.
Hvad gjorde jeg?
Hvor var du?
I det første rum, ved baren med en veninde.
Hun døde øjeblikkeligt.
Jeg har også kæmpet med at stykke tingene sammen.
Det var ikke nemt.
Da vi startede gruppen,-
- forestillede jeg mig ikke, at så mange behøvede at vende tilbage.
Vi er en stor familie.
Vil du være sammen med os i morgen ved République?
Vi er samlet en sidste gang, før de fjerner blomster og lys.
Ja.
Jeg kom til Paris for at studere arkitektur.
Jeg blev forelsket og blev.
Husker du noget?
Nej, beklager.
Jeg spilder din tid.
Slet ikke. Det er derfor, vi er her.
Kender du udtrykket "traumets diamant"?
Nej.
Det er ideen om, at der midt i ulykken kan ske noget godt.
Du finder din.
Det er jeg sikker på.
Kan vi prøve en gang mere?
Klart.
Tænk på det uden alt det.
Før var det et lagerrum, og meget mørkere.
Deroppe var der nogen, der gemte sig.
Nej, det var ikke her.
Lyset er også ændret.
Nej, det er ikke det...
Jeg husker vanddråber på min hånd.
Vi prøver det andet så. Kom.
Jeg giver dig lidt lys.
Var det her?
Ja.
Der var en sammen med mig.
Han holdt min hånd.
Jeg husker ikke hans ansigt, men han havde en tatovering.
På sin underarm.
Et blodigt forklæde.
Der var meget køkkenpersonale her.
Han var måske kok.
Mange af dem døde.
Jeg ville virkelig ønske, jeg kunne hjælpe, men...
Mange af de ansatte har ikke været registreret.
Det har jeg i hvert fald hørt.
Goddag.
Mig igen. Må jeg spørge om noget?
Er nogen fra personalet blevet her efter angrebet?
Nej.
Er du sikker?
Ja, de blev alle udskiftet.
Også kokkene og...
...tjenerne...
Også kokkene gik.
Jeg var der ikke. Jeg ved ikke, hvad der skete.
Vil du ordne det andet rum?
Tak.
Jeg er ikke færdig her.
Gør det senere. Tak.
Genkender du mig fra før?
Ja.
Kender du Thomas?
En fyr med krykker, han var her forleden dag.
- Svagt. - Han sagde, du arbejdede her før.
Jeg har et par spørgsmål...
Om de folk, du arbejdede sammen med.
Jeg behøver din hjælp til at finde en.
Okay, men kun kort. Jeg bor langt væk.
Det er den person, jeg var sammen med under angrebet.
Han var kok.
Han havde forklæde på. Og en lille tatovering her.
Han var ikke på listen over døde.
Mange af kokkene arbejdede illegalt.
Det er sikkert derfor, de ikke...
...er talt med nogen steder.
De forsvandt bare.
Så de er ikke døde?
Det forklarer udskiftningen.
Jeg er fransk, så den nye manager gik med til at beholde mig.
Politiet stillede også spørgsmål.
De fandt det mærkeligt, at ansatte bare forsvandt.
Vi sagde ingenting.
Kan jeg få deres navne?
Okay, men ikke et ord om mig.
Jeg kan få problemer, og jeg behøver mit job.
Det garanterer jeg.
- Hvad hedder du? - Nour.
Jeg har også prøvet at finde en.
Vi gemte os i ventilationsskakterne.
Jeg var så sikker på, jeg skulle dø, at vi kyssede.
Han var australier, første gang i Paris.
Har du set ham igen?
Vi blev adskilt ved evakueringen.
Han var lettere såret.
Jeg ledte på hele Facebook efter ham.
Kunne ikke finde ham.
Vi var lige indenfor til højre.
Fire af os, to døde.
Kun mig og australieren tilbage.
Jeg så dræberen under angrebet.
Han så så blid ud.
Han var på en måde...
...munter...
Han så venlig ud.
Det var som om, han var ude for at købe cigaretter.
Efter det, der skete...
...tog jeg hjem.
Heldigvis var det ret langt væk.
Jeg har ikke fortalt nogen, hvad der skete den aften med dig.
Jeg kender ikke engang dit navn.
Jeg har ikke fortalt det til min kæreste.
Normalt fortæller jeg hende alt.
Det var helt sikkert den mest forfærdelige dag i mit liv.
Men jeg har aldrig følt mig så tæt på nogen.
Du holdt om mig, som om jeg var alt, der var tilbage.
Jeg ved, du har prøvet at få fat i mig.
Jeg har ikke svaret...
Fordi det ville få mig til at tænke mere på dig.
Og jeg ønsker ikke at tænke på dig hver dag.
Men det gør jeg.
Undskyld, kan vi tale sammen?
Vil du ikke se på mig.
Jeg var ikke på toilettet.
Jeg husker det klart nu.
Jeg var derinde før angrebet.
Hvordan ved du det?
Jeg husker det nu.
Jeg holdt en i hånden.
En kok.
Du forveksler mig med en anden. Det gør ikke noget, men...
Det er en forveksling.
Hvis du gerne vil tro det.
Godaften.
Undskyld, jeg forstyrrer så sent...
Jeg så dig tidligere.
Kom ind.
Jeg har ikke rigtig noget. Vand?
Ja, tak.
Værsågod.
Har du fundet ham, du leder efter?
Jeg vil gerne vide, om han lever.
Og den kvinde bliver ved med at beskylde mig for at låse mig inde...
Men det tror jeg ikke. Jeg fornemmer, der er noget andet.
Hun ved ingenting.
Hvis du fornemmer, at han er i live.
De opbevarer ofrenes ejendele hos politiet.
Gør de?
Har du ikke set det på Facebook?
Prøv at kigge.
Måske finder du noget.
Jeg tog derhen med min tante.
Det er pakket i plasticposer.
Der lugter mærkeligt.
Der var ikke så meget. Et postkort, de skrev til mig.
Vil du se det?
Åkanderne.
De ville have, jeg skulle være hos dem i Paris.
Vi skændtes om det hele dagen.
Nu kan jeg ikke sige farvel til nogen, før vi er kommet overens.
Jeg tænker, alt muligt kan ske.
Da jeg hørte om angrebet, sendte jeg en sms til min far.
Han skrev, at de gemte sig.
De ventede på politiet.
Han skrev også, han ikke kunne ringe.
Lyden kunne afsløre dem.
Så vi ventede.
Vi var hjælpeløse, anede ikke, hvad der foregik.
Til sidst slukkede vi for fjernsynet.
Og holdt hinanden i hånden.
Du skal ikke tænke på det nu.
Få sovet.
Sommetider er det som om, jeg ser dem på gaden.
Jeg ville gerne se det museum, de besøgte.
For at se det sidste, som de så.
Finde det maleri.
Det ville føles som at sige farvel til dem.
Er her ikke varmt?
Har du noget at spise?
Beklager, jeg har intet her.
Jeg kan hente noget fra købmanden. Okay?
Vi skal nok klare det.
Træk vejret.
Bliv ved.
Sådan.
Félicia?
Er det Deres?
Ja.
Taskens indhold. Se hellere efter.
Det er fint.
Underskrift her.
Tak.
Sid ned der.
Lige her.
- Der var en sammen med mig... - Vi ordner det.
Jeg har en gave til dig.
Sødt af dig.
Du virker fornøjet.
Ja da, det er super.
Du vil kultivere mig. Rørende.
Åh, hold op.
Jeg ringede, men du svarede ikke.
Jeg havde ikke min telefon.
- Du havde ikke lyst til at komme. - Jo.
Men jeg gjorde, som du sagde.
Gik tilbage til restauranten.
Og jeg huskede noget.
Hvad?
Jeg holdt en i hånden.
Spørgsmålet er, om han lever?
Jeg er ikke sikker på, det vil hjælpe dig at huske.
Lyt til mig...
Jeg er ikke sikker. Tvivler på, det er en god ide.
Er du okay? Har du fået smertestillende?
Jeg skal ikke have noget.
Jeg kan åbne vinduet.
Nej, hold op med det. Jeg har det helt fint.
Her...
Læs for mig i stedet for.
Du oplæser garanteret godt.
- Ingen har fortalt mig historier. - Heller ikke mig.
Hvis du vil, kan jeg lukke øjnene.
Gør det.
Seriøst? Lukke øjnene?
Goddag.
Estelle. Thomas' kone.
Vi mødtes på grund af...
Jeg går nu.
- Vent. - Nej, gå ikke.
Jeg skal bare have signeret en forsikringsformular.
Farvel.
Alt vel?
Underskriv det her.
Vent!
Undskyld, jeg ville ikke, jeg havde ingen idé...
Det, som I har været igennem, kan jeg aldrig dele med ham.
Thomas ved det ikke, men det gør jeg.
Vi kan aldrig overkomme det.
Jeg forstår.
Værsågod.
Han læser ikke.
Jeg læste de beskeder, som folk postede på Memoria-forummet.
Folk som Félicia, som prøver at finde ud af, hvordan deres kære døde.
Eller de søger efter mennesker, som de mødte den aften.
Jeg søger efter en mand, som hjalp mig.
Såret i begge ankler, i rum et nær baren.
Jeg vil gerne vide, om han overlevede.
Jeg tænker på ham hver dag.
Den person jeg leder efter lænede sig mod mig,
- og hun havde to skudsår i brystet.
Hun var iført en chineret, lilla eller pink t-shirt.
Jeg har ikke vovet at række ud af frygt for at vække minder til live,-
- men hvis nogen ved, hvad der er sket med hende, så send mig en besked.
Jeg blev evakueret til allersidst.
Alle tilbageværende var døde.
Jeg prøvede at kigge væk. Jeg så nogle få, der så ud til at sove
Jeg håber, det kan berolige nogle af jer.
Vi gemte os et sted, hvor der dryppede vand ned fra loftet.
Du spurgte, hvad jeg hed. Jeg spurgte ikke dig.
Du havde en tatovering og forklæde på.
Du holdt fast i min hånd. Vi klyngede os til hinanden.
Da politiet kom, slap jeg din hånd.
Jeg så, du var såret.
Jeg håber, du klarede det.
Håber, du er i live.
Det er alt, jeg gerne vil vide.
Hvad laver du her?
Jeg ringer, og du svarer ikke. Jeg er bekymret.
Kom ind.
Jeg aner ikke, hvad du laver.
Er der en anden?
Er det den støttegruppe?
Vil du ikke tale med mig?
Vincent, hvad laver du?
Det er ikke sjovt længere. Du kommer hjem nu.
Det er nok nu.
Vincent, stop det.
Hvorfor vil du ikke tale?
Vil du ikke have min hjælp?
Du kan ikke hjælpe mig.
Kan jeg ikke gøre noget?
Jeg kan ikke gå tilbage til mit liv som før.
Hvorfor ikke?
Jeg skal se dig blive vanvittig uden at gøre noget?
Bare det var mig, der var blevet angrebet.
Nour fandt navnene på to kokke, der arbejdede på L'Étoile d'Or.
De var ikke registrerede og ikke på nogen lister.
Undskyld, jeg leder efter disse to.
Hun huskede, at manageren i visse tilfælde hyrede personale-
- uden for en telefonbutik.
Det var et mødested for illegale arbejdere.
Ingen kendte navnene, hun havde givet mig.
Men jeg hørte om en mellemmand i restaurantbranchen.
Nej, tak. Jeg leder efter Hakim.
Ville du snakke med mig?
Vil du have noget?
Nej, tak. Du skulle have informationer om en kok-
- som arbejdede på L'Étoile d'Or?
Nej, det kender jeg ikke noget til.
Hvem gav dig mit navn? Jeg er ikke med.
Jeg leder bare efter en, som arbejdede der før angrebet.
Nogen gav ham jobbet.
Nej.
Bare et navn eller en adresse.
Kender du ikke hans navn?
Du ved ikke, hvem du skaffede jobs til på L'Étoile d'Or?
Jeg skaffer ikke jobs.
Jeg udlejer ikke ID. Jeg arbejder her.
Jeg har to kokke og en køkkenhjælper.
Jeg kender deres adresser, men ikke mere.
Jeg vil gerne hjælpe, men jeg ved ikke hvordan.
Jeg vil gerne vide, hvem der har talt dårligt om mig.
Det handler ikke om dig.
Det er vigtigt, jeg finder personen. Han hjalp mig.
Det er det hele.
Hvem har sendt dig?
Glem det. Tak.
Farvel.
Jeg kender ham, du leder efter.
- Senegaleser, med en tatovering... - En lille en, ja.
Jeg har ikke set ham et stykke tid. Du kender ham?
Ja. Ikke hans navn, men...
Driss Mbow.
Ifølge de papirer han lånte. Men nok ikke i virkeligheden.
Han bor nær La Chapelle. France Horizon.
Jeg udlejer ikke ID-papirer.
Vi hjælper bare hinanden, okay.
Nogen hjemme?
Beklager, jeg så, at døren var åben og gik ind.
Jeg søger Driss Mbow.
Leg på sengen.
Du kender ham? Er I familie?
Jeg var sammen med ham under angrebet, hvis han har fortalt dig om det.
Jeg vil bare gerne vide, om han har det godt.
Jeg ved ikke, om Driss er hans rigtige navn.
Det er Assane.
Ikke Driss.
Han lever?
Ved det ikke.
Han tog til Italien. Jeg ved ikke hvor.
Undskyld, må jeg, kun et øjeblik...
Jeg har lidt vand.
Værsågod.
Han efterlod nogle ting. Vil du se?
Hvis han kommer tilbage, vil du ringe til mig?
Vi er ikke familie, men vi rejste sammen.
Du får mit nummer.
Kan jeg tage et billede med af ham?
Ja, klart.
Jeg har været på L'Étoile d'Or i seks måneder.
Man siger, at hvis dem fra Senegal, Mali og Sri Lanka strejkede,-
- kunne man ikke få noget at spise i Paris.
Caféejerne kalder os fotokopister.
Fordi vi kan lave perfekte kopier af retter.
Jeg har altid held med mig i livet.
Jeg klarer mig gennem regnen.
Kokken sendte mig ned i kælderen.
Jeg hørte skuddene i sidste øjeblik.
Hun opdagede ikke straks, at hun var såret.
Jeg lovede hende, vi ikke ville dø.
Ikke her.
Jeg havde oplevet for megen fare til at skulle dø i det her skab.
Jeg må finde den her detalje.
Før tænkte jeg aldrig på, om jeg var lykkelig.
Det gør jeg nu.
Vi var lykkelige, så lykkelige.
Jeg forstår ikke.
Hvorfor forbinder du det med mig?
Jeg har intet at gøre med det.
Nu har jeg bare brug for...
...at skabe mening efter det hele.
Noget nyt.
Vi skulle have fået et barn.
Så ville du ikke sige det.
Jo.
Det ville ikke forandre noget.
Det var et fælles valg...
Jeg fortryder det ikke.
Sig mig nu. Den aften var du ikke på hospitalet.
Var du?
Selvfølgelig var jeg det.
Ja, men ikke fordi det var akut.
Skulle du møde en?
Nej, det var ikke akut.
Hej, godaften.
Hvordan går det så?
Godt. Jeg forstyrrer ikke?
Slet ikke. Vi har inviteret nogle advokater for at diskutere procedurer.
Fandt du ham?
Sporet endte.
Beklager. Jeg ved, hvor svært det er.
Det var altså for sent.
Åbenbart.
Jeg vil gerne sige noget...
Ses senere.
Kan vi gå lidt til side?
Jeg ved, det ikke var dig på toilettet.
Hvad får dig til at sige det?
Jeg tog fejl.
Jeg var forvirret.
Jeg ved, det ikke var dig.
Min mand døde der.
Jeg blandede tingene sammen.
Var der nogen, der låste sig inde på toilettet?
Ved du, hvem det var?
Det var mig.
Undskyld mig.
Vi tales ved.
Snart.
Jeg er ked af det, der skete sidst.
Nej, det var mig...
Jeg ville ringe til dig...
I lige måde, men jeg turde ikke.
Du fandt ham?
Nej.
Lad os gøre det.
- Kom. - Vi er spøgelser. Ingen vil se os.
Se lige.
Hvordan er det?
Det er livligt, det er fint.
Mange mennesker?
Ja, men der er plads.
Okay, kom så.
Men jeg tjekker nødudgangene.
Der må være nogle, hvis nu bruden skulle skifte mening.
Vi behøver en flugtplan. Hvis der skulle ske noget slemt.
Ja, bruden. Kom så.
God stemning.
Det er en opfordring...
Så sker det.
Kommer du?
Kom nu.
- Er du okay? - Det er lidt varmt.
Jeg skal trække vejret.
Jeg tror, at vi...
Vi er nødt til at gøre det, vi skulle have gjort.
Hvad?
Jeg ville have ventet på dig.
Til du kom tilbage fra toilettet.
For at tale med dig.
Jeg ville have rejst mig.
Hentet en drink til dig.
Du ville have set på mig.
Jeg ville have fået dig til at le.
- Det ville have virket? - Ja.
Jeg er en sjov fyr.
Klart, jeg tror, det ville have virket.
Vi skal afvende skæbnen.
Tror jeg.
Jeg har et ar.
Også mig.
Jeg går.
Hvorhen?
Jeg skal ordne en sidste ting.
Ses senere.
Essé!
Hej med jer!
Gå ind og spis lidt.
Går det godt?
Jeg prøvede at ringe, men det virkede ikke.
Jeg har skiftet nummer.
Jeg har...
Jeg har skrevet et brev til Assane og...
Har du hans adresse i Italien?
Jeg hørte, han ikke er i Italien.
Jeg tror, han er kommet tilbage.
Tilbage?
Han arbejder vist nær Eiffeltårnet.
Kender du den person?
Jeg leder efter den person. Kender du ham?
Nej, kender ham ikke.
Heller ikke dig?
Kan jeg få en kaffe?
- Værsågod. - Tak.
Vi gik rundt i lang tid.
Han havde det godt med at vide, at jeg var i live.
Jeg følte nøjagtig det samme.
Vi var i live.
Jeg var i live.
Tak, fordi du holdt min hånd.
Til Jérémie