Postoji velika pukotina.
Čini se da je to jedini put. Idemo dalje.
Dobro si?
Nekako je tako. Nikad ne može biti lako.
U redu.
Jedan. -Budi oprezan. -Dva, tri.
Dobro si? U redu.
U redu.
Sranje! -Dobro si. Jesi li dobro?
Ne. -Radila si puno strašnije stvari od ovoga.
Sjeti se AJ Hacketta, Snake Dikea. Glupog natjecanja u pjevanju.
Bože, udala si se za ovog jadnika, za Boga miloga.
Da? U redu. -U redu.
Jedan, dva, tri...
Hajde, uhvatio sam te.
To je moja cura.
Fuj, grozno! Uzmite sobu!
Dolazi Etan Hunt.
Pažljivo, H., oko ruba je labav kamen.
Brinite vi za svoje konopce, kučke. Ja sam dobro.
Odmori, frajeru.
Hunter, praviš se važna.
Dan!
Drži se, Dan, stižem. Dan, jesi li dobro?
Samo se drži, silazim.
Ma, daj! Ne mogu dohvatiti.
Moj Bože! -Dobro, Becky. Treba mi samo još malo konopca.
Možeš li ga otpustiti? Jesi li osigurana?
-Da, osigurana sam.
Samo ga otpusti, i moći ću se zaljuljati do stijene.
Dobro. -Mislim da ga mogu dohvatiti. -Spreman?
Možeš li do nje? -Samo sekundu. Mislim da ću moći.
Drži se, Dan, ubrzo stižem.
Ne!
Dan!
PAD
51 TJEDAN KASNIJE
Bok, ovde Becky i Dan, ostavite poruku.
Bok, Becky, ja sam.
Pokušao sam te utješiti na svaki način koji znam.
Ali ti ne mogu pomoći ako se ne javiš.
Dušo, zabrinut sam za tebe.
Kad me prestaneš mrziti, tu sam.
KREMIRANI OSTACI
Bok, što ima?
Ovo je samo govorna pošta, dobili ste Dana.
Samo ostavite poruku i javit ću vam se kad budem mogao.
Ostavite je nakon zvučnog signala. -Bok!
Nedostaješ mi.
Tata, što je? Sada me proganjaš?
Ne, samo ne znam šta da radim jer se ne javljaš na telefon.
Probaj skužiti. -Mislim da ovo postaje smiješno. -Smiješno?
Rekao si mi da ne trebam biti toliko slomljena zbog njega jer je bio seronja.
Ne, rekao sam da mu možda nije mjesto na pijedestalu na koji si ga stavila.
Da nije mučenik kakvim ga pokazuješ. -Ovako tješiš svoju kći?
Samo želim da nastaviš sa svojim životom.
Ne želim nastaviti. Nedostaje mi.
Svaki dan mi nedostaje način na koji me je gledao.
Nedostaje mi kako sam se osjećala zbog njega. -Dušo... -Nemoj!
Što? Što to radiš, Becky? -Odlazim od tebe.
Nećeš voziti. Prestani! -Odjebi!
Ne smiješ tako pričati sa mnom!
Tvoja majka i ja smo te odgojili bolje od toga.
Opijanje i odgurivanje od sebe ljudi koji te vole ti neće pomoći.
Dobro, dogodila ti se strašna stvar.
Ali moraš opet početi živjeti svoj život.
Postoji čitav veliki svijet kojem si potrebna.
I vjerovala ili ne, meni si potrebna. Daj da te odvezem kući.
Radije ću pješice.
Da te nešto pitam.
Da uloge bile zamijenjene, da si ti tog dana ti pala...
misliš da bi Dan ovdje bio sam,
gušeći se u alkoholu, tuzi i jadu, što god ovo bilo.
Ne bi. I ti to dobro znaš.
Kvragu, Becky, trebaš pokušati.
Znaš li što meni treba, tata? Da me ostaviš na miru.
Kvragu!
Broj koji ste zvali je isključen.
Ne!
Bok! -Bok! -Izgledaš...
Užasno. -Da, stvarno užasno. Dođi ovamo!
Pa, zašto si se vratila? Napokon si spremna da se odmoriš?
Odmarat ću se kad umrem.
Imam nešto u planu i treba mi partner u zločinu.
Tvoj me tata zvao prije nekoliko tjedana.
Nije znao kome drugom se obratiti. I rekao je da si loše.
Nije imao pravo to raditi. -Zabrinut je za tebe.
Proći će godina i on ne želi da budeš sama.
Jedino što me više izluđuje od Danovog pepela koji tamo skuplja prašinu,
je da je moja najbolja prijateljica ovdje zaglavila s njim.
Pa ti hoću nešto predložiti.
Neće ti se svidjeti, ali samo pokušaj ostati otvorenog uma. Pogledaj.
Televizijski toranj B67. Odavde je udaljen samo 6 sati vožnje.
Planirala sam se popeti na njega ovog vikenda
i htjela sam vidjeti hoćeš li se popeti sa mnom.
To bi bila avantura, kao nekada.
I mogla bi s vrha rasuti Danov pepeo.
Od tada se nisam penjala. -Shvaćam.
Ali ako se ne suočiš sa svojim strahovima, uvijek ćeš se bojati.
Što je ono Dan govorio? "Nemoj umrijeti ako želiš živjeti"?
Ili, "nastavi živjeti, čak iako umireš"?
Sranje, imam osjećaj da mi ovo ne ide.
Ne, oprosti, Hunter, jednostavno ne mogu.
To je kao "ne", ne mogu to uraditi. Žao mi je. -Bit ćeš dobro.
Ne mogu. -U redu je.
U redu je.
Dobro jutro, princezo.
Što nije u redu?
"Ako se bojiš smrti, ne boj se živjeti."
Tako je Dan govorio.
Hajdemo to uraditi. Hajdemo se popeti na tvoj glupi toranj.
Moj Bože, Becky, dušo, tako sam uzbuđena.
Nikad nisam vidjela ovaj snimak.
Sranje, baš sam raturala. -Da, ti si sjajna.
To je Becky koja nam treba za ovo putovanje.
Sranje, pogledaj svoje ozareno lice.
Tko je to s tobom na slici? -Ne znam, davno je bilo.
Tko je to? -Nitko, samo mi daj... -Hunter ima dečka.
Nije to ništa, samo neki tip.
Taj "neki tip" je sigurno znao kako zaškakljati tvoju zviždaljku.
Tata
Što ima, ljudi? Ovdje Opasna D, vratila sam se u SAD!
Super opaka likuša... -Dobro, u moju odbranu,
možda se pred kamerom ponašam kao totalni kreten, ali vrijedi.
Plaćaju me za to sranje. Dovoljno je da putujem i znaš mene,
moram raditi opasna sranja da mi pumpa krv.
Pa, možda bih željela probati i ovaj posao.
Samo kažem, ako ćeš biti youtuberica, zašto da ne budeš svoja?
Ti si sjajna. Prirodni mamac za klikove. -Ne.
Ovo što mi sada radimo je mamac za klikove.
Oprostite...
Imate li gdje mogu napuniti telefon? -Struja nije besplatna, gospođice.
A znate li gde je TV toranj B67?
Ne možemo ga pronaći na karti. -Ne treba vam karta.
Vidite ono svjetlo tamo gore?
To je vaš toranj. -To je nenormalno visoko.
Što je sa svjetlom? Mislila sam da si rekla da ne radi?
Da bi ga avioni mogli vidjeti.
Znaš li da je to nekada bila najviša građevina u SAD?
A sada je samo stara relikvija.
Srušit će ga ove zime.
Becky? Becky!
Što je? -Daj mi svoj punjač za telefon.
Što to radiš?
Jako sjajna životna mudrost.
Sada ću samo poravnati zupce s elementima u lampi. I...
Nije loše za glupu youtubericu?
Dušo...
Jesi li dobro spavala?
Volim te.
Nećeš uzvratiti?
Govorim to.
Jedan... četiri... tri.
Volim te.
Hajde, Beck, sunce je izašlo!
Što ima, "kapitano"?
Ne znam, ali se nešto događa, "Sports Illustrated".
Sise za klikove.
Je li prenosiš uživo? -Ne, curo. Snimamo sada, objavljujemo kasnije.
Dobro, ne želim sudjelovati u tome.
Bok, ljudi! Opasna D je ovdje.
I imam za vas nekog jako posebnog da upoznate.
Pozdravi, Becky C. -Bok!
I danas za vas imamo nešto potpuno ludo.
TV toranj B67.
Ta stvar je visoka preko 600 metara,
a vaše susjede će se popeti na sami vrh.
Ali ne brini, Becky C, jer si sigurna... -Pazi!
Koje sranje!
Ostalo je još 8 života.
ZABRANJEN PROLAZ SMRTNA OPASNOST
Sranje!
Izgleda da ćemo odavde pješice. -Koliko? -Ne znam.
Kilometar i pol, možda i dva.
Kvragu, vruće je. -Ohladit ćeš se kada budemo emitirali.
Misliš da imamo dovoljno vode? -Voda, provjereno. Pojasevi, provjereno.
Sjajan 4K dron, provjereno. Štap za selfie, samo osnovne stvari.
Hrana? -Ne, vratit ću se na vrijeme prije ručka. -Isuse!
Sranje, veliki su.
Još je živo. Skidajte se s njega!
Samo idite! -Idite!
Jadno stvorenje.
Kreteni.
Opstanak najsposobnijih, zar ne?
Ti bi uradila isto da ovdje umireš od gladi.
Osjećam se mrzovoljno. -Hunter. -Što je? To je smiješno.
Sranje, 300 lajkova.
350. -Pitam se koliko je tvojih pratitelja serijski ubojica?
Sranje!
Izbliza igleda puno viši, zar ne?
Ovo je bolesno.
Ovo je užasno.
Ljudi, Opasna D je ovde,
u podnožju smo četvrte najviše građevine, od koje vam se okrene stomak, u SAD.
Naše naporno putovanje ćemo početi
penjanjem 550 m po ljestvama unutar čeličnog kaveza.
A onda poslije kaveza po stubu od 60 metara po vanjskim ljestvama.
Vaše devojke će biti izložene svakakvom vremenu.
A onda iza toga imamo ponor, postolje, vrh svijeta.
Hunter...
Oprosti, ne mogu to uraditi. -Dušo, naravno da možeš.
Ne, stvarno ne mogu. Skamenila sam se i drhtim.
Ovdje sam. Udahni.
Nakon što je Den umro, bojala sam se svoje sjene.
Ali, izvukla sam se. Pobijedila sam strah i preuzela kontrolu.
Ne dopusti da te strah obuzme. Navali na njega i razbij ga.
Ako ga možeš pobijediti, možeš pobijediti sve.
A ja ću cijelo vrijeme biti uz tebe.
Mnogo si jača nego što misliš.
Zato začepi i uradimo ovo.
Bože, Hunter. Takva sranja trebaš objavljivati na Instagramu.
Hajde!
Kvragu, ovo je tako dobro.
Sranje!
Pogledaj ovo. -Kvragu, Hunter, baš si kretenuša.
U što nas to uvaljuješ? -Ne brini. Bit će 15 m konopca između nas.
Vezane smo i sve je u redu.
U redu. Jednu po jednu nogu i reci ako se moraš odmoriti.
U redu.
Vidiš? Lako je.
Naravno.
Sjajno ti ide. Hajde!
Dobro si?
Nisam.
Sjajno ti ide. Hajde!
Hunter?
Hunter? -Da? -Možemo li se na trenutak odmoriti? Trebam piće.
Naravno.
Linija hirizonta znači da smo na pola puta.
Savršeno mesto.
Hoćeš uraditi nešto ludo?
Što? -Na pola puta smo, što znači da smo se popele na oko 300 m.
Znači, popele smo se na visinu Eifelovog tornja.
Molim te, ne govori takva sranja, Hunter.
Eno motela i restorana.
Vidi, izgleda poput malog grada za igračke.
Hajdemo završiti s ovim. -Da.
Hajde, stigni.
Tako je, Becky, ide ti sjajno.
Hajde!
Dobro. Ovo je kraj unutarnjih ljestava.
Jedan po jedan korak. Možeš ti to.
Sljedećih 60 metara su izvana.
Neću ti lagati da će postati malo ludo
kad izađemo iz kaveza na otvoreno, ali ne paničari.
Hunter?
Hanter? Hanter!
Becky, moraš doći gore, ovo je tako bolesno.
Dobro.
Hunter? -Ovde vani ima još samo 60 metara. To je sve.
Ne mogu. -Da, možeš.
Samo pogledaj gore, samo gore.
Sjajno ti ide. Možeš ti to.
Dobro.
Sjajno ti ide!
Dobro si?
Zapamti, gledaj samo gore.
Kojeg vraga radimo?
Prestani previše razmišljati. -Kako?
Ne znam, skoncentriraj se na nešto drugo.
Kao, pjevaj dječju pjesmicu ili slično.
Dobro.
"Prsten, prsten, ružice, pun džep cvijeća"
"Maramica, maramica, svi padamo"
Ja ne bih tu izabrala.
Dobro, Bex, ovo će izgledati malo gore nego što jeste.
Koji vrag, Hunter? Hajdemo se vratiti dolje.
Becky, ako te pustim da se vratiš, strah pobjeđuje.
A ja neću dopustiti da se to dogoditi.
U redu je, Bex.
U redu je. Držim tvoju težinu.
Hvala.
Dobro.
Dobro, samo lagano do vrha. Možeš ti to.
Stvarno te mrzim, Hunter.
Jesu li ove ljestve malo labave?
Prestani, kretenušo. Hunter! -Oprosti!
Što je to bilo?
Hajde, skoro smo stigle.
Hajde! -Dobro.
Beki, nećeš vjerovati. Moraš se popeti ovdje.
Dolazim. Dobro.
Hunter!
Vjeruj mi.
Becky!
Stigla sam. Moj Bože!
Moj Bože! -Uspjele smo, Bex!
Znala sam da možeš.
Idemo!
Na vrhu prokletog svijeta!
Hoćeš probati?
Sranje, Hunter, stani! -Samo se usredotoči na dobar snimak.
Nisam uzalud obukla ovaj glupi grudnjak. -Ne. Ne, Hunter.
Nemoj žuriti -Moj Bože!
Kako je izgledalo? -Nenormalno. Ludo.
Hajde da ga vratimo. Sranje, bolesno, stara.
Dobro. Sada ono ultimativno, Bex. Na tebe je red.
Što? Neću. -Želiš li se riješiti straha ili ne?
Ne, neću, Hunter.
Stara Becky bi to uradila.
Samo kažem. -Stara...
Evo, ja ću te držati za ruku.
Dobro. -To. -Dobro.
Sranje! -Hajde!
Možeš ti to.
Držim te. -Dobro. -Možeš mi vjerovati.
Dobro. -Držim te, Bex. -Moj Bože!
Pažljivo preko postolja.
Polako. U redu. Držim te!
Otvori oči.
Pogledaj gore.
Samo još jedna.
Moj Bože, uspjela sam. -Uspjela si, idiotkinjo.
Da. -Vidi, vidi kako su nevjerojatne. -Moj Bože!
Sljedeći put ako se nečega bojiš,
želim da ih pogledaš, i znaš da se nemaš čega bojati.
Hvala ti. -Da.
Znaš da sam ponosna na tebe. I Dan bi bio.
Da.
Dobro, vrijeme je.
Ti i ja smo jedno, Dan.
I kad god sam imala potrebu nasmijati se,
ispričao bi mi jedan od svojih usranih viceva.
I kad god mi je trebalo rame za plakanje, tu je bilo tvoje.
A sada te nema i...
Više se ne osjećam cijelom.
Puno mi nedostaješ i...
Volim te.
Zbogom, Dan.
Oprosti. Nisam očekivala da će me tako pogoditi.
Bilo je tako daleko toliko dugo.
Nije mi se činilo stvarnim do sada.
Hajde! Hajdemo se vratiti na Zemlju. Važi?
Ne znam za tebe, ali ja stvarno moram piškiti.
Piški mi se otkako smo prošle Eifelov toranj.
Dobro si? -Dobro. Vrijeme je za ići kući.
Vrijeme za ići kući. -Pojasevi? -Pojasevi.
Zamisli ledena piva koja nas čekaju. -Prestani.
Držim te. U redu, polako.
Dobro, samo ću sići ovdje. Dobro.
Hunter!
Ne!
Moj Bože! Sranje!
Ne puštaj! -Držim te!
Hunter!
Bože! Molim te, ne puštaj me!
Ne puštaj!
Bex?
Držim te, Bex!
Vidim ljestve.
Imam te.
Umalo da umrem.
Moj Bože!
Je li se to zbilja dogodilo? Moj Bože! -Isuse Kriste!
Voljela bih da smo to snimile.
Tu si. -Hajdemo se vratiti na zemlju prije nego se upiškim. -Da.
Dobro, probajmo opet.
Dobro.
Ne. Ljestve... Nema ih.
Hunter, kako ćemo sići? -Sranje! -Molim te, reci da postoji način da siđemo.
Nema ničega na stubu na što se mogu osloniti.
Ne.
Sigurno ima nečega.
Ne. Sranje, nemam signala.
Ni ja ga nemam. Sigurno ga ima, samo je nestabilan.
Ne, previsoko smo. Ovdje gore nema signala. -Bit će u redu.
Panika nam neće ništa pomoći, zato samo udahni.
Zaglavile smo usred ničega na postolju veličine pizze, Hunter.
Becky, panika neće ništa pomoći. Neće pomoći. U redu je.
Sigurno možemo... -Čekaj, Hunter, pogledaj ovo. -Moj Bože!
Dvogled, nevjerojatno. -U redu.
Imamo signalni pištolj. -Dobro.
Ovo je sjajno. -Dobro, sjajno.
Sranje! Ruksak nam je dolje.
Čovječe, u njemu je voda.
Sranje, umrijet ćemo od žeđi. -Ne, nećemo.
Nemamo vode, tako umireš kad se nasučeš.
Buku koju je ona stvar stvorila kada se srušila,
nema šanse da je nitko nije čuo.
Sigurno sada ima više poziva hitnoj službi.
Stvarno tako misliš? -Da.
Konjica stiže. Samo moramo pričekati. -Dobro.
Jebote! -Što je? -Becky, tvoja noga. Moj Bože!
Koji vrag? Nisam to ni primjetila.
Daj nogu da ti je podvežem.
Stvarno boli. -Jesi li dobro? Znam, oprosti.
Možeš li me prvo upozoriti? -Dobro.
Broj do tri ili tako nešto. -Dobro, jedan, dva, oprosti.
Stvarno mi je žao. -Znam.
Čovječe. -Jesi li dobro? -Da, mislim da jesam.
Stvarno moram piškiti.
Pa, piški. -Neću. -Piški. -Ne, u redu je, mogu izdržati.
Samo da se opustim.
Možeš li? Izgleda da prska.
Oprezno preko ruba. -Trudim se. Prestani me gledati.
Bože, kakvo olakšanje.
Zahvalna sam što nisi morala srati.
Trebale bi pronaći način da se udobno smjestimo,
jer mislim da ćemo neko vrijeme biti ovdje.
Važi?
Dobro.
Stvarno misliš da će netko doći?
Milijun posto.
Bok, Opasna D, što se događa, ljudi?
Reći ću ti što se događa, Becky C.
Zaglavile smo na vrhu tornja od 600 m, bez izlaza.
A ja sam napravila neke od najboljih snimaka u svom životu,
a ne mogu ih uploadati. -To te brine u ovoj situaciji?
To je prilično ironično. -Ne brini, bit ćeš i dalje poznata i ako padneš.
Kao cura koja je poginula praveći selfie. To je ironično.
Voljela bih da me pamte po životu, a ne smrti.
Hvala puno. #životiznadsmrti. #Beckyijekretenusa.
#Hanter kaže da ovo na youtubeu radi zbog novca,
ali mislim da samo žudi za lajkovima. -Nije tako.
Dobro, onda kako je? Hajde, pokaži nam tko si.
Pokaži nam Shilo Hunter.
Reci nam zašto vodiš vlog.
Prvo, ti si seronja.
Da. Drugo...
Ovo će zvučati glupo,
ali ovo radim zbog Dana.
Ono što se dogodilo me je samo navelo da shvatim da je život prolazan.
I želim proširiti tu poruku da je život kratak, prekratak,
pa moraš iskoristiti svaki trenutak.
Moraš uraditi nešto zbog čega ćeš se osjećati živom.
Ovo je bilo nevjerojatno.
Rekla sam ti da trebaš biti svoja. Ovo je bilo stvarno sjajno.
Trebam li ubiti Opasnu D? -Pomoći ću ti da zakopaš tijelo.
Sranje! Dolje je stari kamper. -Mogu li vidjeti?
Odmah pored vrata, malo iza.
Da, izgleda napušteno.
Prošlo je 5 sati. Da je netko pozvao Hitnu, već bi bili ovdje.
Moj Bože! Sranje!
Čekaj, Becky, ovdje gore nema mreže,
ali smo je dolje definitivno imale, sjećaš se? Dobila sam one lajkove.
Sranje!
Dobro. Ne znamo u kojem smo trenutku izgubile mrežu,
možda je to bilo samo ovdje gore zbog nekih smetnji od antene.
Mislim da imaš nešto, Hunter. -Imamo 15 metara konopca.
Možemo pokušati uhvatiti mrežu. -Da.
Samo mi treba nešto čime bih ovo osigurala.
Moja gumica za kosu. -Da, savršeno. -Dobro.
Možeš li poslati poruku hitnoj službi?
Ne bih rekla, ali imam preko 60.000 pratitelja. -Dobro.
"Pomozite nam, zaglavile smo na tornju B67, pozovite hitnu službu."
Spremno je za objavu. Trebale bi čuti kad se pošalje.
Hajde, hajde.
Da vidim mogu li ga spustiti niže.
Samo budi oprezna. -Mogu ja to. -Dobro.
Hajde.
To je kraj. -Nisam ništa čula. -Nisam ni ja.
Mislim da nije objavljeno.
Možda mogu niže.
Kako to misliš? -Imam je. Imam ideju.
Pažljivo, Hunter. -Djeluje čvrsto.
Jesi li dobro? -Da, jesam.
Dobro. -Moj Bože! -Sranje!
Kakvo sranje. Moj Bože, Hunter. Jesi li dobro? -Jesam.
Moj Bože! -Da.
Pažljivo. Sranje!
Ne čujem ništa, ništa. -Dobro, moraš se vratiti.
Sranje!
Jesam.
Je li objavljeno? -Nije.
Što ćemo sad? -Ne znam.
Samo malo. Sigurno znamo da ima signala dolje na dnu. -Da.
A ako samo ispustimo telefon... -A ako mi se telefon razbije u milijun komada?
Neće se razbiti ako ga nekako ojačamo, kao kod izazova sa jajetom.
Da, dobro, sranje. Samo trebamo nešto u što ćemo ga staviti.
Da. Ovo...
Ovo je spojeno. Moja tenisica je previše nezgrapna.
A tvoja tenisica? -Da, savršeno.
Dobro, evo je.
Treba nam podloga. Možemo li upotrijebiti tvoju čarapu?
Da. Dobro.
Treba nam još nešto jače.
Hunter, tvoj push-up grudnjak. -To je jače.
Da. -Ionako pokušavam skinuti ovu stvar.
Hvala, VS.
Dobro. Nadam se da je dovoljno jak. -Ubaci ga.
Dobro.
Sve ili ništa.
Je li uspjelo? -Ne znam, ne mogu reći.
Vidiš li nešto? -Ne, ništa.
Ne brini. Dolaze.
Sranje, tu je jedan tip. -Što? -Moj Bože, da!
I pas.
Pomozi nam! -Ovdje gore!
Poslao sam ti ček, čovječe, ne zezaj. Treba mi to...
Gore, dečko!
Parker! Hajde, dečko! -Ne, ne...
Sranje!
Idemo!
Kvragu! Odlaze.
Parker?
Vidio je tenisicu. -Ovdje gore!
Pogledaj gore!
Ne, ne okreni se! -Okreni se, kamo ćeš? -Sranje!
Sranje, sranje! -Upomoć!
Čekaj, ne ispaljuj! Ne gleda.
To nam je možda jedina šansa. -Ne, prestao je gledati.
Čekaj, netko je kod kampera. Postavlja roštilj ili tako nešto.
Ispalit ćemo signalnu raketu kada sunce zađe, za otprilike sat vremena.
Imamo samo jednu priliku za to.
Kvragu! -Što je?
Prave rebarca. -O, ne! -I imaju stvarno hladno pivo. -Prestani!
Ovi likovi su definitivno par.
Nestašni vikend izvan grada. Ljubomorna sam.
Završavaju. Sad ili nikad, ispali raketu.
Je li dovoljno mračno?
Sranje! -Sranje! Koji vrag? -Zašto ne puca?
Opalila sam, repetirala ga, ali možda ima kočnicu...
Sranje, ulaze unutra. Moraš odmah ispaliti raketu.
Pokušavam. -Ispali je! -Evo.
Randy, dođi vidjeti ovo čudo. -Daj mi svoj telefon.
Kučkini sinovi, ovamo! -Sranje, pogledaj ovo.
Ovdje gore! -Gledaju u nas. -Što? -Vide nas. -Moj Bože!
Sranje! Moj Bože, daj da vidim.
Moj Bože! Dolaze.
Sranje, pronašli su auto. Pronašli su naš auto.
Imaju montirač. Vjerojatno da mogu otvoriti vrata.
Dobro. -Dobro. Čekaj, koji vrag?
Što se događa? -Stali su.
Što? -Prestanite pričati, otvorite jebena vrata! Ne.
Ne, koji vrag? Kradu mi auto.
Što? -Ne, kučkini sinovi! -Ne! -Seronjo, koji vrag?
Ne. -Moram to vidjeti.
Moj Bože! -Ne! -Seronje!
U redu, novo pravilo.
Ako netko padne s tornja, nosi mobitel sa sobom.
I zove pomoć dok pada.
I možda objavi onaj snimak.
Šalim se.
Moja noga, sada bih mogla gutati aspirine kao bombone.
Da, počinje malo smrdjeti.
Dobro bi ti došlo da se malo opereš.
Oprosti.
Držat ćemo to umotano.
Što nije u redu?
Dan nikada nije mogao izgovoriti riječi "Volim te."
1-4-3.
Becky, ja... -Koliko dugo?
Četiri mjeseca.
Bila je to velika greška.
Žao mi je, tako mi je žao.
Jer si spavala s mojim mužem ili što sam saznala za to?
Jer sam se zaljubila u istog tipa.
Tko je napravio prvi korak?
Oboje smo bili jako pijani. -Tko?
On.
Ali to je bila ogromna greška, Bex.
Ne.
Greška je poljubac ili veza za jednu noć.
Rekla si da si ga voljela, pa...
To je izmaklo kontroli.
Toliko sam se trudila da se ne zaljubim u njega, ali jesam.
Slušao me je, bio je...
Bio je drukčiji od svih drugih kretena s kojima sam izlazila.
Nikada ranije se nisam tako osjećala.
A onda si me ti zamolila da ti budem djeveruša
i sve me to pogodilo kao tona cigli koliko je bilo zbrkano.
Voljela sam ga, ali...
Ali tebe volim više, pa sam s tim završila.
Bilo je tako teško gledati vas zajedno.
A nakon što je Dan poginuo, ja...
Jednostavno nisam imala snage biti tu uz tebe.
Da budem dovoljno jaka za tebe, pa...
Pa sam pobjegla.
A sad me mrziš i ne krivim te.
I sada smo zaglavile na ovom glupom prokletom tornju usred ničega.
I ja sam za sve kriva.
Tako mi je žao.
Što je to?
Namjestila sam ga kada smo jučer ispustile telefon.
Prošlo je 24 sata.
Mislim da je vrijeme da prihvatiš da tvojih 60.000 pratitelja nije briga
ili ti se telefon dolje raspao u milijun komada.
Dobro. Imamo još jednu priliku. Tvoj telefon.
Da, ovaj put nemamo što podmetnuti. Još manje šanse.
A ako ovo ne uspije, nemamo se čemu nadati.
Dokle dok ne umremo od žeđi?
Ubija me to što je naša voda dolje u onom ruksaku.
Da, s dronom.
Mogle smo ga iskoristiti da pozovemo pomoć.
Mogle smo ga poslati u naš motel s dobrom staromodnom ceduljicom.
Možda ga mogu dohvatiti.
Kako to misliš? Rekla si da je previše glatko, bez ispupčenja.
Da, ali kada sam jučer spuštala mobitel,
mislim da je konopac bio dovoljno dug da dođe do njega.
Ti to ozbiljno? -Da.
Da, ozbiljno mislim da ga mogu dohvatiti.
Hunter, mislim da ovo nije dobra ideja. -Becky, nemamo izbora.
Sa svakim satom smo sve slabije.
Osim toga, možda mi se posreći i padnem.
Hunter...
Čuvaj se.
Oprosti, Bex. Volim te.
Hunter, jesi li dobro?
Da.
Da, sve je u redu!
Dobro.
Hunter, budi oprezna.
Sranje!
Ne mogu ga dohvatiti! -Vrati se gore, pa ćemo ga zavezati niže.
Ma daj! Sranje!
Mislim da se mogu spustiti niže. -Što?
Kojeg vraga radiš, Hunter?
Hunter?
Sranje!
Mislim da se mogu zaljuljati do njega. -Hunter, ne. Hunter!
Vrati se gore! Hunter, nemoj!
Hunter!
Jesi li dobro?
Da.
Može li se dolje? -Ne, ljestve su potpuno otpale.
Voda.
Moj Bože! Čekaj, Hunter.
Kako ćeš se vratiti na konopac?
Sranje!
Možeš li ga dohvatiti?
"Humpty Dumpty je sjedio na zidu"
Moj Bože! -"Humpty Dumpty je sjajno pao"
Sranje!
Dobro si? -Da. Imam ideju.
U redu. Pokušat ću ga zakačiti s ovim.
A onda ćemo raditi zajedno da me izvučeš gore. Važi?
To je nevjerojatno. To ti je dobro sranje u stilu MacGyvera.
Hajde, molim te. Molim te, hajde.
Uspjela si! -U redu. U redu.
Skočit ću na ovo. Trebat će mi tvoja pomoć da me izvučeš.
Mislim da sam spremna, Bex. -U redu.
Dobro.
U redu, hajde. Hajde, možeš ti to.
Sranje! Hunter, jesi li dobro? Dobro si?
Dobro sam. Uradimo ovo brzo, Becky.
Zajednički ćemo me izvući. -Dobro. -Ja se penjem, ti vučeš.
U redu, sada!
Skoro mogu dohvatiti ljestve.
Još samo malo, Bex.
Dobro.
Becky, pala sam na ruksak. -Moj Bože, jesi li dobro?
Povrijedila sam ruke, baš gadno. Mislim da se ne mogu popeti.
Morat ćeš me izvući, u redu? -U redu. U redu.
Držim te.
Sranje!
Ne. Jesi li dobro? -Da.
Mislila sam da si poginula. -Ne idem ja nikamo, Bex.
To je bilo zastrašujuće.
Trebalo bismo je štedjeti. -U pravu si.
Ima li hrane unutra?
Ne, samo tvoj balzam za usne s ukusom višnje.
Mislim da se to ne može jesti.
Pada mrak. Mislim da je sada ili nikad što se tiče drona.
Trebamo napisati poruku.
Račun iz restorana. Imaš li olovku? -'Eyeliner' je tu.
Zar ti nije drago što sam ponijela šminku?
"Upomoć. Zaglavile smo na vrhu tornja B67. Pozovite hitnu službu."
U redu. Da, savršeno.
U redu. Vidiš li ono?
To je cesta gdje smo zamalo bile zbrisane. Vodi do motela.
Uradimo ovo dok još imamo svjetlosti.
Dobro.
Samo drži pravo i prati liniju puta.
Skoro smo prošle vrata. -Moj Bože, ne, ne! -Što je?
Baterija je skoro prazna. -Sranje!
Pritisni "povratak". -Je li otišao predaleko?
Hoće li uspjeti? -Nema šanse.
Sigurna si? -Nije čak ni kod vrata. -Sranje, pada.
Pritisni "povratak". -U redu.
Vraća se. -Neka leti visoko. Daj sve od sebe da nam ga vratiš.
Hajde, podigni ga, više.
Samo ga podigni. -Pokušavam.
Zgrabit ćemo ga kada se približi. -Dobro.
U redu, zgrabi ga, Bex. Uhvati ga!
Lijepo. Svaka čast.
Imamo punjač, ali nemamo struju.
Možda da ga samo isključiš i kada odmori imat će više struje?
Neće biti dovoljno, Hunter.
Što da radimo? -Nećemo paničariti.
Ostat ćemo mirne. Smislit ćemo nešto.
Sigurno postoji neko rješenje.
Hoćemo li umrijeti? -Ne, bit ćemo dobro.
Hunter?
Gdje si? Hunter?
Hunter?
Hunter, gdje si?
Hunter? Hunter!
Becky, u redu je, samo si imala ružan san.
Dobro si i sigurno.
Na 600 metara visine usred ničega.
Imam ideju. Kako da napunimo drona.
Tvoja glupa životna mudrost.
Becky, ti si genijalka.
Mislim da je sada dovoljno svjetla. Hajde da to uradimo.
To je standardno grlo žarulje, bit će vruće.
Ima 10 metara, ali će se činiti kao tisuća.
Je li ti noga u redu? -Da.
Smrdi, ali više ne boli. Dobro je.
U redu.
Možeš ti to.
Da. -Da.
Nastavi, Becky!
Možeš ti to, Becky!
Ne mogu. -U redu je, u redu je.
Ne mogu. -Možeš ti to, Becky!
Možeš ti to.
U redu je. To je kao ples na šipci. U redu, "Cherry Pie".
Tako je.
U redu. U redu. -Tako je.
Uspjela si, moja pito od višanja!
U redu. -Ne zaboravi da je vruće. -Dobro.
Budi pažljiva.
Samo se sjeti onoga u restoranu.
Poravnaš zupce punjača s elementom u grlu žarulje.
Mislim da nije dovoljno dugo. Mislim da zadnji zubac ne dopire.
Trebat će ti nešto malo i metalno da prenese struju, kao...
Kao vijak ili nešto što možeš zaglaviti unutra.
Nema ničega. -Isuse!
Radi, jebeno radi. -Sranje, moj heroju!
Trebat će nam da se napuni do kraja. -Ne znam, ima samo četiri svjetla.
Moramo ga napuniti do kraja, da si pružimo najbolju priliku.
Hoćeš li biti dobro? -Da, mogu ja ovo.
Dobro si?
Da. -Drži se, Bex.
Napunio se do pola.
U redu je, Becky. Možeš ti to.
Tri svjetla.
Hajde, Becky, tako si blizu.
Bježi od mene!
Uspjela si.
Isuse! Tako sam ponosna na tebe.
Zašto nisi uhvatila ruksak?
Dušo, jesi li dobro?
Moramo poslati to čudo kada motel ima najviše prometa.
Odjava u 10 ujutro, za par sati.
Da, bio je u pravu u vezi Dana. Samo je pokušavao pomoći mi.
A ja sam bila tako grozna prema njemu.
Ako postoji netko kome bih mogla poslati poruku, to bi bio on.
Samo da mu kažem da mi je tako žao.
Volim ga.
Gubim se ovdje.
Ostani sa mnom, pokušaj zaokupiti misli.
Ispričaj mi nešto, nešto što ste ti i tvoj tata zajedno radili.
Gledali bismo hrvanje.
WWE. -Da, zaboravila sam da vas to interesira.
Da. Oboje to volimo.
Uvijek je govorio da ću biti svjetski prvak zbog svog borbenog duha.
Uvijek sam osjećala veliku prisnost s njim kada smo to gledali.
Navedi neke od svojih omiljenih hrvača.
"Stone Cold" Steve Austin.
"The Rock".
Kako se zvao Cactus Jack kada je nosio masku? -"Mankind".
"Mankind".
Mislila sam da si rekla da to ne gledaš. -Ne gledam.
Nastavi, moraš ostati budna.
Batista.
Vrijeme je za odjavu.
Evo.
Samo drži to sranje ravno, prati liniju puta.
Hajde, kučkin sine...
Prošli smo točku bez povratka.
Kako je baterija? Da ga vratim? -Ne, nastavi.
Hajde, samo prati put.
Sranje!
Uspjet će.
Bože!
Ne. Jebeš kamion, uzmi drona! Uzmi ga!
Ne, ne, vrati se!
Ne, ne. Ne, vrati se!
Vrati se!
Ne.
Jebote, ne!
Je li ono oluja?
Odavde je nekako lijepa.
Ne mogu preživjeti još jednu noć. -Becky, ne pričaj tako.
Samo želim spavati. -Ne smiješ spavati.
Lešinari ti mogu namirisati nogu.
Čekaju da odustaneš da mogu napasti.
Opstanak najsposobnijih.
Treba ti energija. Trebala bi nešto pojesti. -Što?
Nalazimo se na 600 m usred pustinje.
Ovdje gore nema hrane. -Uvijek ima nešto.
Nema nade.
Hajdemo poslati još jednu poruku. Ovaj put možemo bolje obložiti mobitel.
S čim? -Daj mi svoju tenisicu.
Ne mogu. -Zašto? -Nije ovde gore. -Što?
Tamo dolje je.
Na tvojoj je nozi.
Da.
Ali ja sam tamo dolje. Sjećaš se?
Pala sam.
Ne možeš uzeti tenisicu jer ja nisam uhvatila ruksak.
Iskrvarila sam.
Nisi valjda stvarno pomislila da bi me tvoja mršava guzica mogla izvući?
Izvukla si gore ruksak.
Pretpostavljam da si se previše bojala da shvatiš da si ovdje gore
potpuno sama.
Zdravo tata, htjela sam da znaš da ja...
Ponovo sam pronašla svoju borbu.
Molim vas, ostavite poruku.
Želim živjeti, želim ići kući.
Ali neću uspjeti.
Bio si u pravu za sve i ja...
Žao mi je, tata.
"Becky, zovi me kad budeš spremna, tu sam za tebe, tata"
Dok gledaš ovo
mene više neće biti.
Volim te.
Treba ti energija. Trebaš nešto pojesti.
Opstanak najsposobnijih.
Ovaj put mogu bolje obložiti mobitel.
Daj mi svoju tenisicu.
Hunter.
Bože, volim te.
"Upomoć, zaglavila sam na tornju B67. Volim te, tata. Becky"
Žao mi je.
Tako mi je žao, ali se zbilja moram pobrinuti da ovo uspije.
Bože, žao mi je.
Becky! Becky!
Ne, ne!
Tata? Tata! Tata!
Isuse, mislio sam da si ono ti.
Tata, volim te. I tako mi je žao.
Dobro je, samo želim da budeš dobro.
Dobro sam. Bit ću dobro. Stvarno.
Idemo kući.
Život je prolazan.
Život je kratak, prekratak.
Pa moraš iskoristiti svaki trenutak.
Moraš uraditi nešto zbog čega ćeš se osjećati živom.
I takva sranja, to bi proširilo tu poruku posvuda.