Det är en stor skreva.
Det känns som enda vägen. Vi fortsätter.
Är du okej?
Det är ingen fara, tjejen. Det är aldrig enkelt. Okej.
Ett. Två. Tre!
Är du okej?
Herregud' -Jag mår kanon.
Okej.
Lugn, lugn, du är okej.
- Är du okej? - Nej.
Du har gjort mycket läskigare saker. Kom ihaäg A.J. Hackett, Snake Dike.
Dumma sångtävlingar. Och du gifte dig med den här sopan, för guds skull.
Ja? Okej.
Ett. Två.
Tre! Kom!
Duktig tjej.
Usch! Äckligt!
Hyr ett rum!
- Här kommer Ethan Hunt. - Akta! Lösa stenar runt kröken.
Oroa er för era linor, kärringar. Jag klarar mig fint.
Haka på!
Du tog god tid på dig, stjärnan.
Hunter, din stajlare!
Vänta, Dan. Jag kommer. Är du okej?
Vänta. Jag kommer ner.
Kom igen!
- Jag når inte. - Herregud.
Becky? Jag behöver lite mer rep. Kan du koppla loss dig? Är du säkrad?
Ja, jag är säkrad.
Koppla loss, så kan jag gunga in. Jag tror att jag nar.
Redo?
- Klarar du det? - Vänta. Jag tror att jag klarar det.
- Håll ut, Dan. Jag är snart där. - Jag behöver bara lite mer fart.
Dan!
51 veckor senare.
Hos Becky och Dan. Lämna ett meddelande.
Becky, det ärojag. Jag har försökt trösta dig på alla sätt jag kan.
Men jag kan inte hjälpa dig om du inte svarar i telefon.
Jag är orolig för dig.
När du slutar hata mig så finns jag här.
Hey, läget?
Det är bara röstbrevlådan. Du har ringt Dan.
Lämna bara ett meddelande, så ringer jag dig när jag kan.
Hey.
Jag saknar dig.
Pappa, vad? Stalkar du mig nu?
- Du svarar ju inte i telefon. - Fatta vinken.
- Det börjar bli lite löjligt. - Löjligt?
Du sa åt mig att inte sörja honom så mycket för att han var ett kräk.
Nej, att du inte ska glorifiera honom och att han inte var nån martyr.
- Tröstar du din dotter så här? - Du maste kunna ga vidare.
Jag vill inte gå vidare. Jag saknar honom.
Varje dag saknar jag hur han såg på mig och fick mig att känna. Sluta!
Vad håller du på med, Becky? Du kör inte!
Skit ner dig!
Säg inte så till mig. Vi lärde dig bättre än så.
Att supa och skjuta bort de som älskar dig kommer inte att funka.
En hemsk sak hände dig, men du måste börja leva ditt liv igen.
Världen där ute behöver dig och tro det eller ej, jag behöver dig också.
- Låt mlg fa köra dig hem. - Då går jag hellre.
Jag får fråga dig en sak...
Om det var du som hade fallit den dagen
tror du Dan hade stått här ute ensam dränkt i sprit, grämelse, sorg
eller vad fan det här är?
Det hade han inte. Och det vet du mycket väl.
För fan, Becky. Jag behöver att du försöker.
Vet du vad jag behöver, pappa? Att du lämnar mig ifred.
Jäklar.
Numret du har ringt har ingen abonnent.
Nej!
- Hej! - Hey.
- Du ser... - Hemsk ut.
Ja, typ riktigt jäkla hemsk. Kom här!
Jaha, vad förde dig tillbaka då? Är du äntligen redo att vila?
Jag vilar när jag är död.
Jag har planerat en grej och jag behöver en kumpan.
Din pappa ringde mig för några veckor sen.
- Han sa att du mådde dåligt. - Han hade ingen rätt att göra det.
Han är orolig. Snart är det ett år. Han vill inte att du är ensam.
Det enda som gör mig galnare än att Dans aska samlar damm är
att min bäsga vän är fast här med honom. Sa jag har ett förslag.
Du kommer inte att gilla det, men försök ha ett öppet sinne.
B-67-tv-tornet. Det är bara sex timmar med bil härifrån.
Jag klättrar upp I det i helgen och vill höra om du vill klättra med mig.
Det blir ett äventyr. Som förr i tiden.
Och du kan sprida Dans aska på toppen.
- Jag har bara inte klättrat sen... - Jag fattar.
Konfronterar du inte rädslan kommer du alltid vara rädd.
Vad var det Dan brukade säga? "Dö inte om du vill leva"
eller "Fortsätt leva även om du är döende"...
- Fan. Jag sabbar den här pitchen. - Nej, jag är ledsen. Jag kan inte.
Jag vet att jag inte kan. Förlåt.
- Du kommer klara det. - Jag kan inte.
Det är okej.
God morgon, prinsessan.
Vad är fel?
"Om du är rädd för att dö, var inte rädd för att leva."
Det var det Dan brukade säga.
Vi gör det. Vi klättrar upp i ditt dumma torn.
Herregud, Becky, baby! Jag är så glad!
Jag har aldrig sett den här videon.
- Shit. Jag var verkligen rippad. - Ja. Du är grym.
Det är Just den Becky vi behöver på den här resan.
- Herrejävlar, du strålar! Vem är han? - Jag vet inte, det är gammalt.
- Vem är han? - Ingen.
- Hunter har en pogkvän! - Nej. Det är bara nan kille.
Den killen kan verkligen vissla igång dig.
Läget, hörni? Det är Danger D och jag är hemma i USA.
Hashtag: "superbadass".
Jag är ett ärkekräk i videorna, men jag får betalt och kan resa.
Jag lever för att göra farliga grejer och kan lika gärna slå mynt av det.
Om du ska vara youtubare, varför inte vara dig själv? Du är grym.
- Född till klickbete. - Nej. Det vi gör här är klickbete.
Ursäkta. Har ni nånstans där jag kan ladda min mobil?
El är inte gratis.
Och vet du var B-67-tä/—tornet är? Vi hittar det inte paå kartan.
Ni behöver ingen karta. Ser ni lampan högt där uppe?
- Det är ert torn. - Det är galet högt.
- Varför lampan? Det används ju inte. - Så flygplan ser det.
Det var en gång USA: S högsta byggnad.
Nu är det bara en gammal kvarleva. De ska riva det i vinter.
Beck y? Beck -Vad? y!
- Ge mig din mobilladdare. - Vad gör du?
Ett väldigt coolt livshack.
Nu håller jag laddarstiften mot kontakterna i lampan och...
Rätt fiffigt av en korkad youtubare.
Hej, älskling.
Har du sovit gott?
Jag älskar dig.
- Ska du inte säga det till mig? - Jag säger det.
1.4.3.
Jag älskar dig.
Hey! Kom igen, Becks! Solen är uppe.
- Vad händer, El Capitan? - Nåt händer, Sports Illustrated.
Tuttar ger klick.
- Livestreamar du? - Nej, filma nu, posta sen.
Bra. Jag vill inte vara med.
Hey, hörni! Danger D här och här är en som ni måste träffa.
- Säg hej, Becky C. - Hej!
Och vi har nåt helt jävla galet för er i dag.
B-67-tv-tornet.
Styggingen är över 600 meter hög.
Och era favvobrudar ska klattra upp till den absoluta toppen på det.
- Lugn, Becky C, du är säker... - Akta!
Herrejävlar!
Åtta liv kvar, baby!
TILLTRÄDE FÖRBJUDET LIVSFARA
Shit.
- Vi ser ut att fa gå härifrån. - Hur långt?
Jag vet inte.
Typ en och en halv kilometer. Kanske tre.
- Jäklar, det är varmt. - Du blir sval uppe i friska luften.
- Räcker vattnet? - Vatten, check. Selar, check.
Supergrym 4K-drönare, check. Selfiestång. Allt vasentllgt.
- Mat? - Nej, jag är tillbaka före lunch.
Herrejävlar, vad stora de är.
- Den Ieverofortfarande. - Bort från honom!
Schas!
Stackars liten.
Skitstövlar.
De starkaste överlever, va?
Du hade gjort likadant om du svälte här ute.
- "Småsugen"... - Hunter?
Vad? Det är roligt.
- Herrejävlar. 300 likes. - WOW.
350.
Undrar hur många av dina följare som är seriemördare.
Herrejävlar.
Det ser mycket större ut på nära håll, va?
Det här är sjukt.
Det här är hemskt.
Hey, hörni! Danger D här.
Vi står nedanför den grymt massiva fjärde högsta byggnaden i USA.
Vi börjar vår modosamma klattrlng i en 550 m lång stege i en stålbur.
Och efter buren har vi en 60 meter hög svindlande mast
med utvändig stege. Då är vi blottade för vädrets makter.
Och efter det har vi överhänget. Avsatsen.
- Jag har nått toppen, mamma! - Hunter?
- Förlåt, jag kan inte göra det. - Klart du kan.
Nej, jag kan verkligen inte. Jag är vettskrämd. Jag skakar.
Jag är här. Andas in.
Efter Dans död var jag rädd för min egen skugga, men jag övervann det
och tog kontroll. Låt inte rädslan förtära dig.
Möt den öga mot öga och klå den.
Om du kan besegra den så kan du besegra allt.
Och jag är här bredvid dig hela tiden.
Du är otroligt mycket starkare än du tror.
Så sluta sjåpa dig nu och låt oss göra det här.
Gud, Hunter. Det är sån skit som du borde posta på Instagram.
Kom!
Det här är så coolt!
Herrejävlar.
Kolla.
Fan, Hunter, du är ett stort rövhål. Vad drar du in oss i?
Lugn. Vi har 15 meter rep mellan oss. Vi är fasthakade och utom fara.
Okej. En stegpinne i taget och säg till mig om du behöver vila.
Okej, okej.
Ser du? Det är lätt.
Visst.
Du är jätteduktig! Kom igen!
- Är du okej? - Nej.
Du är jätteduktig. Kom igen!
Hunter?
Hunter? Kan vi vila lite? Jag behöver dricka.
Självklart.
Vajrarna betyder att vi är halvvägs upp.
Perfekt ställe.
- Vill du höra nåt galet? - Vad?
Halvvägs upp. Det betyder att vi har klättrat 300 meter.
Så vi har klättrat lika högt som Eiffeltornet.
Snälla, säg inte sån skit, Hunter.
Där är motellet. Och fiket. Lägg av. Det ser ut som en liten leksaksstad.
- Nu får vi det här överstökat. - Ja.
Kom. Häng med.
Så ja. Becky, du är fantastiskt duktig.
Kom igen! Kom igen, Becky!
Okej. Här slutar den inre stegen.
Ett steg i taget, okej? Du fixar det.
Nästa 60 meter är utvändigt.
Det blir lite galet när vi har lämnat buren och gar ut, men ingen panik.
Hunter? Hunter! Hunter, Hunter!
Becky, du måste komma upp. Det är helt sjukt.
Okej.
- Hunter? - Jag är här. Nu är det 60 meter kvar.
- Jag kan inte! - Jo, du kan!
Titta uppåt bara och bara uppåt.
Du är jätteduktig. Du fixar det.
Okej.
Ja! Du slaktar det!
Är du okej?
Kom ihåg att bara titta uppåt.
- Vad i helvete gör vi? - Hey! Sluta övertänka.
- Hur? O &o. - Inte vet jag. Tänk på nåt annat.
Sjung en barnsång eller nåt sånt.
Okej, okej, okej.
Ringar runt om rosor fickan full av dosor
aska, aska, vi faller.
. Ner.
Jag hade inte valt den.
Wow! Okej.
Okej, Becks. Det här kommer att se lite värre ut än det är.
Vad fan, Hunter? Vi klättrar ner!
Becky, om jag låter dig vända nu så vinner rädslan.
Och jag låter inte det hända.
Det är okej, Becks. Det är okej. Jag är din motvikt.
Tack. Okej.
- Sträck upp handen. - Okej.
Okej! Lugna puckar upp till toppen nu. Du fixar det här.
Jag hatar dig faktiskt, Hunter.
Känns stegen lös, tycker du?
- Sluta, ditt krak Hunter! - Förlåt.
Vad var det?
- Kom nu. Vi är nästan framm. - Visst.
- Kom igen. - Okej.
Becky, du kommer inte tro dina ögon. Du måste komma upp hit.
Hunter!
Lita på mig.
Jag är här. Jag är här.
Herregud.
Vi gjorde det, Becks. Jag visste att du kunde.
Då kör vi!
På världens topp!
Vill du prova?
Sluta.
Fokusera på att få en bra bild. Jag har inte porrbehå i onödan.
Nej. Nej, Hunter.
Flyg runt den!
- Fånga dagen! - Okej. Herregud!
- Hur såg det ut? - Sinnessjukt, galet.
Nu får vi tillbaka den här jäkeln.
Herrejävlar, så jävla sjukt.
Okej. Och nu det ultimata, Becks. Din tur.
Va? Nej.
- Vill du sparka rädslan på kuken? - Nej. Nej, Hunter.
Den gamla Becky hade gjort det. Jag bara säger det.
Här. Jag håller dig i handen.
Okej. Okej.
Shit.
Kom igen! Du klarar det här.
- Du klarar det. - Okej.
- Jag har dig. - Okej.
- Du kan lita på mig. Jag har dig. - Herregud!
Försiktigt över kanten. Ta det lugnt.
- Okej. Jag har dig. Jag har dig. - Okej.
Öppna ögonen. Titta upp.
Okej. Bara en till.
Du kommer upp just nu.
Herregud, du gjorde det! Du gjorde det, din idiot.
- Titta. Se så fantastiska de är. - Herregud. Whoa.
Nasta gång du är rädd for nånting så vill jag att du tittar på de här.
- Då vet du att inget skrämmer dig. - Tack.
Jag är Jattestolt över dig. Dan hade också varit det.
Ja...
Okej. Okej, det är dags.
Du och jag var ett, Dan.
Och alltid när jag behövde skratta
drog du ett av dina kassa skämt för mig.
Och narJag behovde en axel att gråta ut mot, så var det din.
Och nu är du borta och...
Jag känner mig inte hel längre.
Jag saknar dig så himla mycket och...
Jag älskar dig.
Farväl, Dan.
Förlåt. Jag trodde Inte att det skulle ta mig så hårt.
Jag har bara varit så långt borta så länge.
Det kändes bara Inte verkligt förrän då.
Kom. Nu klättrar vi ner till jorden. Okej?
Jag har varit kissnödig sen vi passerade Eiffeltornet.
- Är du okej? - Okej. Dags att vända hemåt.
- Selar? - Selar.
- Tänk på de iskalla öl som väntar. - Åh, sluta!
- Jag har dig. - Okej, sakta.
Okej. Jag blir bara yr.
Okej.
Hunter!
Nej!
- Släpp inte! - Jag har dig!
Hunter!
Snälla, tappa mig inte!
Tappa mig inte!
Becks?
Jag har dig, Becks!
Jag ser en stege.
Jag har dig.
Jag dog nästan.
- Hände det där verkligen? - Herrejesus.
Jag önskar att vi hade filmat det. Du är här.
Vi går ner till marken innan jag kissar ner mig.
- Okej, andra försöket. - Okej.
Åh nej.
Stegen. Den är borta.
Hunter, hur kommer vi ner? Säg att det finns en väg ner.
Det finns inget på masten som kan ge mig bra fotfäste.
Det måste finnas nåt.
Shit. Jag har ingen täckning.
Jag har ingen heller. Det är säkert skitsvajigt här uppe.
- Nej, här uppe finns ingen täckning. - Panik hjälper inte, så andas ut.
Vi är fast på en pizzastor plattform ute i öknen.
Att flippa ut hjälper inte. Det hjälper inte, okej?
Det är okej.
- Jag är säker på att vi kan få... - Vänta. Titta här.
Herregud. En kikare. Fantastiskt.
- Vi har en nödraket. - Vi skjuter den när det är mörkt.
- Det här är jättebra. - Okej, kanon.
Shit. Vår rygga är där nere.
Allt vårt vatten är i den.
Shit, vi kommer att do av törst. Vi har inget vatten. Då dör man.
Bullret från stegen som kraschade måste ha hörts av någon.
Det rings säkert flera samtal till 911 i just detta nu.
- Tror du verkligen det? - Ja.
Ja, kavalleriet kommer. Okej? Vi behöver bara vänta.
Okej.
- Herrejävlar. Becky, ditt ben. - Vad?
Vad fan? Jag märkte det inte ens.
- Kom här, vi förbinder det. - Aj. Det gör jätteont.
Kan du förvarna mig? Räkna till tre eller nåt.
Ett. Två. Tre.
Jag är hemskt ledsen. Jag vet. Är du okej?
Ja, jag är okej, tror jag.
- Jag måste verkligen kissa. - Bara kissa.
Jag är inte så atletisk. Jag ska bara sätta mig bekvämt.
Kan du kissa längre bort? Det skvätter.
- Var försiktig vid kanten. - Jag försöker. Sluta titta på mig.
- Gud, vilken lättnad. - Tur att du inte behövde skita.
Vi får göra det bekvämt för oss.
För jag tror att vi får stanna här uppe ett tag.
All right.
Tror du verkligen att nån kommer?
En miljon procent.
- Hey, Danger D. Vad händer, hörni? - Det ska jag säga dig, Becky C.
Vi sitter fast i ett0600 meter högt torn utan naån väg ner.
Jag har tagit mitt livs bilder och kan inte ladda upp dem.
- Är det det som oroar dig nu? - Det är väldigt ironiskt.
Faller du blir du känd som tjejen som dog när hon tog en selfie.
Det är ironiskt.
Jag vill kommas ihåg for mitt liv, inte min död. Tack så mycket.
Hashtag "LivetFöreDöden", hashtag "BeckyÄrEnrFitta".
"HunterSägerHonYoutubarFörPengar- MenHonArBaraEnLikeHora".
- Så är det inte. - Hur är det då?
Visa oss vem du är. Visa oss Shiloh Hunter.
Berätta för oss varför du vloggar.
Oå(ei, för det första sa är du ett rövhål.
För det andra.
Och dt%t här kommer att lata dumt...
Men jag gör det på grund av Dan.
Det som hände fick mig att inse att livet är flyktigt.
Och jag vill sprida budskapet att livet är kort, för kort.
Så man måste ta tillvara varje ögonblick.
Du måste göra nåt som får dig att känna dig levande.
Det var fantastiskt.
Jag sa att du ska vara dig själv. Det var helt suveränt.
Ska jag ta livet av Danger D?
Jag hjälper dig gräva ner liket.
Åh, shit! Det står en gammal husbil där nere.
- Far jag se? - Precis på andra sidan grinden.
Ja. Den ser övergiven ut.
Det har gått fem timmar. Om nån har ringt 911 borde de vara här nu.
Herregud. Herrejävlar.
Vi har ingen täckning här uppe
men det hade vi absolut där nere. Minns du när jag fick alla likes?
Så vi vet inte var vi tappade signalen.
- Kanske här fög attoantoennen stör. - Du är absolut naåt på sparen, Hunter.
Vi har 15 meter rep och kan fiska efter täckning.
- Jag behöver nåt att fästa den med. - Min hårsnodd.
- Kan du messa larmcentralen? - Nej. Jag har över 60000 följare.
"Hjälp oss. Fast uppe i B-67-tornet. Ring 911."
Det är klart att postas. Vi bör höra när det sänds.
Kom igen, kom igen.
Okej. Okej.
Få se om jag kan få den längre ner.
- Var bara försiktig. - Jag fattar. Okej.
Kom igen.
- Där är det slut. Jag hörde inget. - Inte jag heller.
Jag tror inte att det postades.
Jag kanske kan komma längre ner.
- Vad menar du? - Jag vet. Jag har en idé.
- Försiktigt, Hunter. - Det känns stabilt.
- Är du okej? - Ja, jag är okej.
Okej.
- Shit. - Försiktigt. Herregud, Hunter.
- Är du okej? - Ja.
Försiktigt. Shit.
- Jag hor ingenting. Inget. - Du måste komma upp igen.
Shit!
Jag klarar det.
- Postades det? - Nej.
- Vad gör vi nu? - Jag vet inte.
Vänta nu. Vi vet att det säkert finns signal där nere.
- Om vi släpper ner mobilen då? - Tänk om min mobil pulvriseras.
Inte om vi skyddar den som i äggfallsutmaningen.
Okej, shit. Vi behöver bara nåt att lägga den i.
- Den här. - Den är fastsvetsad.
- Min sko är för klen. Din sko? - Ja. Perfekt.
Okej. Här.
Vi behöver stoppning. Kan vi ta din strumpa?
- Ja. Okej. - Okej.
-Vi behöver nåt tjockare. - -Åh, Hunter. Din pushup-behå.
Den är tjockare Jag försökte ändå få av den.
Tack, VS.
Okej. Hoppas den är stark nog. Tryck ner den.
Okej.
Bära eller brista.
- Gick det? - Vet inte, jag ser inte.
- Ser du nåt? - Nej, inget.
Oroa dig inte. De kommer.
Herrejävlar! Det är en man där.
- Va? - Herregud, ja. Och en hund.
- Hjälp oss! - Här uppe!
Jag skickade checken till dig. Kom igen.
Hey!
Parker? Kom! Kom, killen.
Nej, nej, nej, nej, nej!
Shit.
Hey!
Vi går.
För helvete! De går iväg!
Parker?
- Han såg skon. - Här uppe!
Han går!
- Nej, vänd! - Vänd! Vart ska du?
Hey!
Åh, shit, shit.
Vänta! Skjut inte, han tittar inte.
- Det kan vara vår enda chans. - Nej, han tittar inte.
Vänta. Det är nån vid husbilen. Han ställer upp en grill eller nåt.
Jag skjuter raketen när solen går ner om en timme. Vi får bara en chans.
- Jäklar. - Vad?
De grillar revben. Och de har svinkalla öl.
Sluta.
De är definitivt ett par.
Snuskig helgresa. Jag är avundsjuk.
Hey. Hey, hey! De rundar av.
- Nu eller aldrig. Skjut raketen. - Är det mörkt nog?
Okej.
- Shit. Varför tänder den inte? - Den är kanske säkrad.
- De går in! Du måste skjuta nu! - Den har fastnat! Okej, klart.
Hey, Randy. Kom och kolla.
Okej, ge mig din mobil.
Hallå, era jävlar, här uppe!
Herrejävlar. Kolla på det här.
- Har uppe! - De tittar på oss. De ser oss.
Jag får se, jag får se!
Herregud, de kommer!
Herrejävlar, de hittade vår bil!
De har en kofot. De ska antagligen öppna grinden.
- Okej. - Vad fan?
- Vad händer? - De stannade.
- Va? - Sluta prata, öppna grinden!
Nej. Nej, nej, nej, nej! Vad fan? De stjäl min jävla bil!
- Va? - Nej, era jävlar!
- Era Javla as! Vad fan? - Jag måste se det.
- Herregud. Nej! - Era jävla as!
Okej. Ny regel.
Om nån trillar ner från tornet så tar hon med sig mobilen
och ringer efter hjälp på nervägen.
Och kanske postar den där videon.
Jag skojar. Typ.
Aj, mitt ben. Jag kunde äta aspirin som Skittles just nu.
Ja. Det ser lite ruttet ut.
Det skulle behöva tvättas. Här.
Förlåt.
Vi låter det sitta kvar.
Vad är fel?
Dan kunde aldrig säga "Jag älskar dig".
1-4-3.
- Becky, jag... - Hur länge?
Fyra månader.
Det var ett enormt misstag. Jag är så hemskt, hemskt ledsen.
- För att jag kom på att ni hade sex? - För att jag blev kär i din man.
- Vem tog initiativet? - Båda var superfulla.
Vem?
Han gjorde det.
Men det var ett enormt, enormt misstag, Becks.
Nej. Ett misstag är en kyss, ett engångsligg.
Du sa att du älskade honom så...
Det ballade ur. Jag kämpade för att stå emot, men jag föll för honom.
Han lyssnade på mig.
Han var bara annorlunda från alla andra töntar som jag hade dejtat
och jag hade aldrig känt så förut.
När du bad mig vara din hederstärna så insåg jag hur sjukt det hela var.
Jag älskade honom, men...
Men Jag älskar dig mer, så jag gjorde slut.
Det var bara så jobbigt att se er ihop.
Och efter Dans död hade jag inte styrkan att vara där för dig.
Att vara stark nog för dig. Så jag flydde.
Nu hatar du mig, vilket jag förstår
och nu är vi fast uppe i det dumma jäkla tornet mitt ute i ödemarken.
Och allt är mitt fel. Jag är hemskt, hemskt ledsen.
Vad är det där?
Jag ställde in larmet när vi släppte ner mobilen i går.
Det har gått 24 timmar.
Antingen skiter dina 60000 följare i det
eller så ligger din mobil pulvriserad där nere.
Okej.
Vi har en chans till. Din mobil.
Fast ingen stoppning, så sämre odds. Och gar det inte sa är det helt kört.
När dör vi av törst?
Det knäcker mig att vårt vatten ligger där nere i ryggan.
Ja, med drönaren.
Vi kunde ha flugit den tillbaka till vårt motell med en lapp.
- Jag kanske kan komma åt den. - Det är för jämnt och inga fotfästen.
När jag hängde ner mobilen | går tror jag repet räckte för att nå den.
- Menar du allvar? - Ja. Ja, jag tror att jag kan ta den.
- Hunter, det är ingen bra idé. - Jag tror inte att vi har nåt val.
För varje timme som går blir vi svagare.
Dessutom... lo(anske du har tur och sa faller jag.
Hunter.
Var försiktig.
Jag är ledsen, Becks. Jag älskar dig.
Okej.
- —Hunter är du okej? - Ja då. Ja, allt är bra.
Okej.
Hunter, försiktigt.
Shit! Jag når den inte riktigt.
Kom upp igen. Vi fäster det längre ner.
Shit!
- Jag tror att jag kan sänka mig mer. - Va?
Vad fan gör du, Hunter? Hunter!
Shit!
- Jag tror att jag kan gunga till den. - Hunter, nej. Kom upp igen!
Hunter, nej! Akta!
Är du okej?
Ja.
- Finns det en väg ner? - Nej. Stegen slets av hela vägen.
Vatten.
Vänta, Hunter. Hur ska du komma upp till repet?
Åh... Shit.
Når du det?
Klumpe-Dumpe satt där så sned.
Klumpe-Dumpe trillade ned.
Shit.
- Är du okej? - Ja. Jag har en idé.
Jag forsoker fasta den med den här. Sen får vi båda dra upp mig.
Okej?
Det är fantastiskt. Det där är suverän MacGyver-skit.
Kom igen, snälla. Snälla, kom igen.
- Du klarade det! O. - Okej. Jag hoppar upp på den.
- Du måste dra upp mig. Gör dig klar. - Okej.
Okej.
Kom igen, kom igen. Du klarar det.
Hunter, är du okej? Är du okej?
Okej. Jag är okej. Vi gör det fort och kvickt, Becky.
Vi hjälps åt att dra upp mig. Jag klättrar, du drar. Okej?
Okej. Nu!
Jag når nästan stegen.
Nästan framme, Becks.
Becky! Jag landade på ryggan.
- Är du okej? - Inte händerna. Jag kan inte klättra.
- Du måste dra upp mig, okej? - Okej. Okej.
Jag har dig.
Shit.
- Är du okej? - Ja.
- Jag trodde att du dog. - Jag ska ingenstans, Becks.
Ja, det var läskigt.
- Vi borde ransonera det. - Du har rätt.
- Finns det nån mat där? - Nej, bara din körsbärsläppbalsam.
Det kanoman jnte äta. Det mörknar. Vi maste få iväg drönaren nu.
Då måste vi väl skriva en lapp.
Okej, kvittot från fiket. En penna... Har du en penna?
Eyeliner i den. Är du inte glad att jag tog med smink upp nu?
"Hjälp. Fast uppe i B-67-tornet. Ring 911."
Ja, perfekt.
Okej. Ser du där? Det är vägen där vi nästan blev helt mosade.
Den går till motellet.
Vi gör det medan vi har ljus.
Okej.
Bara flyg rakt och följ vägen och låt den dala ner efter hand.
Okej. Vi är nästan förbi grinden.
- Nej, nej, nej. Batteriet dör. - Shit. Kalla tillbaka den.
- Klarar den det? - Nej! Den är inte ens vid grinden!
- Den dalar. - Kalla tillbaka den.
Ta upp den och ge den en chans att komma tillbaka hit. Flyg högre.
- Få upp den högre! - Jag försöker.
- Vi greppar den när den når oss. - Okej.
Vi fixar det här.
Ta den, Becks. Ta den!
Snyggt. Bra jobbat.
- Vi har en laddare men ingen strom. - Stäng av den så kanske det går sen.
Det räcker aldrig, Hunter.
- Vad ska vi gora? - Vi ska inte få panik.
Vi håller oss lugna.
Vi löser det. Okej, det mäåste finnas ett sätt.
- Kommer vi att dö? - Nej.
Nej, vi klarar oss.
Hunter! Hunter...
Var är du?
Hunter.
Hunter, var är du?!
Hunter? Hunter.
Becky, det är okej. Du hade bara en mardröm.
Du har det trevligt och är trygg 600 meter upp ute i ödemarken.
Jag har en idé. Om hur vi ska ladda drönaren.
- Ditt dumma livshack. - Becky, du är ett jävla geni.
Jag tror att det är ljust nog nu. Vi gör det.
Det är en vanlig lampfattning, men den är varm.
Det är tio meter, men det kommer kännas som 300.
- Är benet okej? - Ja. Det luktar, men värker inte mer.
All right.
Du klarar det här.
Fortsätt, Becky!
Du fixar det, Becky!
- Jag kan inte. - Det är okej.
- Jag kan inte. - Du klarar det, Becky! Du fixar det!
Det är okej. Det är precis som poledance.
Okej, "Cherry Pie".
Ja!
Du närmar dig, min lilla körsbärspaj! Bra jobbat!
- Okej. - Perfekt! Du gjorde det!
- Kom ihåg att den är varm. - Okej.
Var försiktig.
Okej, gör som på fiket.
Du ska hålla laddarens stift mot lampfattningens kontakter.
Jag tror att den är for kort. Det bakre stiftet når inte.
Du behöver nåt litet av metall för att leda strömmen som en...
- En skruv eller nåt du kan trycka in. - Det finns inget.
- Det funkar! Det funkar fan! - Herrejävlar, min hjälte.
- Vi behöver en full laddning. - Den har bara fyra pluppar.
Vi måste ladda den helt och ge oss en vettig chans.
- Klarar du det? - Ja. Jag fixar det här!
- Är du okej? - Ja.
- Håll ut, Becks. - Över halva.
- Det är okej, Becky. Du fixar det. - Tre pluppar.
Kom igen, Becky, du är så nära!
Ge fan i mig!
Du klarade det.
Jag är så stolt över dig.
Varför fångade du inte ryggan?
Babe, är du okej?
Vi måste flyga den när det är mest rörelse på motellet.
Utcheckningen. Kl. 10. Bara ett par timmar.
Vet du, han hade rätt om Dan. Han försökte bara hjälpa mig.
Och jag var så hemsk mot honom.
Jag önskar att jag kunde messa honom bara för att säga
att jag är hemskt ledsen.
Jag älskar honom.
Jag slocknar.
Håll dig vaken. Försök sysselsätta hjärnan.
Berätta nåt för mig, nåt som du och din pappa gjorde tillsammans.
Vi tittade på wrestling. WWE.
- Ja. Jag glömde att ni gillade det. - Ja. Det var vår grej, vet du.
Han sa alltid att jag skulle bli världsmästare med min kampanda.
Jag kände mig alltid sa nära honom när vi tittade på det.
Nämn några av dina favoritbrottare.
Stone Cold Steve Austin. The Rock.
Vad hette Cactus Jack när han hade masken?
Mankind.
- Du sa ju att du inte tittade. - Det gjorde jag inte.
Fortsätt, du måste hålla dig vaken.
Bautista.
Okej. Det är utcheckningsdags.
Okej, då kör vi.
Flyg rakt bara. Följ vägen.
Kom igen, din jävla...
Nu kan jag inte vända. Hur är det med batteriet?
- Ska jag kalla tillbaka den? - Nej. Fortsätt.
Kom igen. Följ bara vägen.
Det kommer gå.
Herregud. Nej...
Nej.
Skit i din lastbil! Ta drönaren! Ta den!
Nej, nej, nej, nej! Gå tillbaka.
Nej, nej. Nej, gå tillbaka! Gå tillbaka!
Nej!
Är det där ett oväder?
Det är rätt vackert här uppifrån.
- Jag överlever inte en natt till. - Becky, säg inte så.
- Jag... jag vill bara sova. - Du kan inte sova.
Gamarna känner lukten från ditt ben. När du ger upp sa kan de anfalla.
De starkaste överlever.
Du behöver energi Vi borde äta nåt.
Vad? Vi är 600 meter upp mitt i öknen.
- Det finns ingen mat har uppe. - Det finns alltid nåt.
Det är hopplöst.
Vi sänder ett nytt meddelande. Vi kan stoppa om mobilen bättre nu.
- Ge mig din sko. - Jag kan inte. Den är inte här uppe.
Va?
Den är där nere.
- Den är på din fot. - Ja.
Men... jag är... där nere. Minns du?
Jag föll.
Du kan inte få skon, för jag fångade inte ryggan.
Jag förblödde.
Du trodde väl inte att du ditt magra beläte kunde dra upp mig?
Du drog upp ryggan.
Du var väl för rädd för att inse att du var här uppe helt ensam.
Hej, pappa.
Jag ville att du skulle veta att jag hittade min kampvilja igen.
Lämna ett meddelande.
Jag vill leva.
Jag vill komma hem.
Men jag kommer inte att klara det.
Du hade rätt om allt och jag...
Förlåt, pappa.
Becky, ring mig när du är redo. Jag är här för dig. Pappa.
När du ser det här... är jag död.
Jag älskar dig.
Du behöver energi Du borde äta nåt.
De starkaste överlever.
Jag kan stoppa om mobilen bättre nu.
Ge mig din sko.
Hunter.
Gud, jag älskar dig.
Förlåt. Förlåt mig, men jag måste se till att det här kommer fram.
Gud, förlåt mig.
- Du kan inte gå här. - Becky!
Nej.
Nej!
Pappa? Pappa?
Pappa!
- Jag trodde att det där var du. - Pappa, jag älskar dig. Förlåt mig.
Det är okej.
Jag vill bara att du är okej.
Det är jag. Jag kommer bli okej. Verkligen.
Nu åker vi hem.
Livet är flyktigt. Livet är kort, för kort.
Så man måste ta tillvara varje ögonblick.
Du måste göra nåt som gör att du känner dig levande. Och den skiten
skulle sprida det budskapet vitt och brett.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service.
Ansvarig utgivare: Anders Melin