Det börjar aldrig.
Och således tar det aldrig slut.
ESSEQUIBO LEV ETT LIV I LYX
Vad är det? Är det inte allt?
Det är för mycket.
TILL MINNE AV QUINCY MAHABIR
- Garmen. Garmen. - Nej, nej. Inte nu, har jag sagt.
Varje minut vi inte agerar framstår vi som svaga och förvirrade.
Folket - vårt folk - söker svar.
Snutarna kommer att släppa det här. Vad ska vi göra?
Aked. Det är upp till din faster, det vet du väl?
Hon säger inget.
Jag älskar henne, men det här är familjen. Det är min familj.
Ms Mahabir, jag beklagar sorgen. Jag är verkligen ledsen.
- Jag åker tillbaka hem några dagar. - Hem till Georgetown?
- Tillbaka till Guyana? Varför då? - För att få svar.
Faster. Vi har svaren. Edward Chung dödade din svåger.
Aked. Det här handlar inte om Edward Chung.
Det handlar om nåt som hände för länge, längesen.
Jag ska få vägledning om exakt hur jag ska reagera.
Och tro mig - jag tänker reagera.
När jag gör det lovar jag att du ska få spela en roll.
- En stor roll. - En stor roll. Det lovar jag.
Längesen, hur då?
Jag vet inte.
Du har rätt som tror att de hemska sakerna som händer din familj-
händer av en anledning.
Men jag har hittat mannen som bär ansvaret för er olycka...
...och han är beredd att låta dig vända din familjs öde.
Men då måste du vidta specifika åtgärder enligt hans exakta anvisningar.
-Är du redo att göra det? - Ja.
Du måste förstå, att för att balansera tyngden av hans smärta-
och sluta cirkeln för hans eget lidande...
...ett lidande som inleddes för många år sen genom din avlidne make Ranwell...
...så måste du tillfoga en liknande smärta å hans vägnar.
- Jag vet. - Då så.
Det är här vi ska börja.
- Jared, klockan är kvart i. - Jag vet.
Finns det nåt jag kan göra för att hjälpa till?
- Nej, jag kommer. - Du har inte rört avokadotoasten.
Jag vill inte att du ska vara utsvulten och köpa nåt från automaten.
Jag åt tidigare. Det indiska från igår.
- Har du sett mina klackjärn? - I den nya garderoben med uteskorna.
Jag blev rätt förvånad när jag såg att säljmötet var på schemat.
- Vi vet att vi ska säga nej. - Nej, det vet vi inte.
Ibland kan det vara bra att veta varför vi säger nej.
Här är en idé: Varför inte låta din pappa ta ett av de här mötena själv?
Menar du att han ska jobba på riktigt?
Han åt inte upp den indiska maten.
Okej, jag lägger din mat och vatten - drick det - i din ryggsäck.
Ta med plastbunken hem.
Jag hämtar dig efter skolan. Stick inte iväg.
Jag vet, pappa.
Om du ska hinna med bussen får vi skynda oss.
Vi betalar en generös summa för att få skylta med hans namn och bild.
Det enda vi begär är att han kanske dyker upp en eller två gånger per år.
Och dessutom: Chef Jeff och hans familj-
kommer alltid att ha ett gratisrum.
Oavsett om det är i Atlantic City...
...Las Vegas...
...eller den stora grejen: Macao!
- Hör av er. - Ja.
Du ser? Det är bra att ta de här mötena ibland.
Promotiontext, citat, och förläggaren vill att ni godkänner omslaget.
- Okej. - Och de vill veta...
- Tänker han behålla hästsvansen? - Jag tänker låta dig sköta det.
- Kom ihåg: Allt du behöver göra... - Jag vet.
Jag ska uppföra mig och inte avbryta.
Exakt. Lägg bara fram ditt ärende, för det är bra.
De behöver dig. De borde ha gett dig det här för ett år sen.
Jag hade fixat en källa vid det här laget, och mitt jobb hade inte stått på spel.
Jag vet. Jag ska bara vara närvarande, inte prata om det förflutna.
Jag ska vara ett mönster av lydig underdånighet.
Han får aldrig veta att jag ser honom som en svekfull vessla...
- ...som skulle förråda sin egen mor... - Mel. Uppför dig.
Just det. Jag ska uppföra mig.
POSTVERKETS POLISMYNDIGHET
Varför erkänner du inte varför du vill ha fallet?
Pete Fong måste banta rotelbudgeten.
Du tror att du är sårbar för att du är längre ner i hierarkin.
Men vi vet båda att det inte är skälet till att du är sårbar, eller hur?
Du kanske inte vill ge mig fallet eftersom det är stillastående-
och du vet att jag faktiskt skulle göra nåt med det-
vilket skulle slå tillbaka på dig och då blir det omöjligt för dig att sparka mig-
vilket är det du vill göra, om du ska vara ärlig.
Om jag ska vara ärlig...
...så är du ganska omöjlig att handskas med, Mel.
Du går ju emot din chef samtidigt som du ber om en tjänst...
...igen.
Igen?
I fjol, när jag riskerade mitt jobb genom att inte lämna in din psykutvärdering?
- Minns du det? - Manny.
Ja. Ja.
Du bad mig väldigt snällt, utan några jävla förolämpningar.
Okej. Jag är ledsen.
Och jag fattar. Du har rätt. Jag uppskattar det.
Men jag vill inte älta det förflutna. Jag pratar om min framtid.
Och då vill jag jobba med Guyana-fallet.
- Glöm det, Mel. - Manny.
- Gå tillbaka till Queens College-grejen. - Herregud...
Du skulle ha lämnat in det för två veckor sen.
Just det. Ja, du har rätt.
För den enorma kriminella organisationen-
som leds av en student som postar falskleg till high school-elever-
äventyrar fler liv än riktiga gangstrar som mördar uteliggare och lösdrivare-
för försäkringspremier.
Jag beklagar. Är inte uppdraget tillräckligt sexigt för dig?
Här är ett faktum...
När man har ett jobb tilldelas man uppdrag av sin chef. Jag är din chef.
- Om du inte utför det jävla uppdraget... - Manny...
...får du sparken.
Få inte sparken, Mel.
Fan också.
- Nå? - Jag fick Guyana-fallet.
Herregud! Bra jobbat. Så han höll med dig?
Nej.
Så han gav dig inte fallet, med andra ord?
Nej, det gjorde han inte.
- Du skulle ju jobba med det, sa du. - Ja, på fritiden.
- Mel... - Ja.
Nästa! Redo?
Då kör vi. Mot bollen. Det var... inte så illa.
Båda händerna. Håll koll hela vägen till handsken.
Då kör vi.
Ta den! Hoppa på hästen!
Det var mitt fel. Bra kämpat.
På allvar? Har han tappat bort telefonen igen?
Har du kollat överallt? Bakom båset?
- Under bänken? - Jag sa ja.
Den låg i mina skor.
Ja, det har han absolut.
Seriöst?
Du såg när jag tog av mig dem. Jag gick aldrig till båset.
Jag vet inte hur det gick till.
Du hörde rätt.
Vi får ta samtalet, del sju.
- Hej... - Hej.
Hur gick det med bilderna? Valde du ut en vinnare?
De är alla vinnare.
Var landade vi i för beslut om borttappade prylar?
Den här gången blir det ingen ny, sa jag. Det hörde du väl, kompis?
- Ja. - Har ni kört "Hitta min iPhone"?
Telefonen måste vara påslagen för det. De har säkert rensat den.
Är du säker?
Du var säker för fyra månader sen när du tappade bort klockan morfar Jeff gav dig.
Morfars klocka? Har du tappat bort den? Varför vet inte jag om det här?
Och tröjan. Hans favorit.
Den han stod i kö för och fick ge fyra månadspengar för att ersätta.
- Vart ska du? -"Hitta min iPhone" igen.
Säg till när maten är klar.
- Jag är inte färdig. - Låt honom...
Vi ser framåt, Jared. Hjälp oss. Vad är planen?
Vad ska vi börja med för system så att det här upphör?
Jag vet inte. Ett där jag inte tappar bort allt?
Jag behöver två killar, helst från Georgetown.
- Vad tänker vi oss för tidsram? - Så snart som möjligt.
Varför Georgetown? Vi har väl folk här som kan göra vad ni vill?
Nej, Garmen.
Jag vill ha folk som gör som vi säger utan att ställa frågor.
Natalia, massösen - hon har en bror som hamnade i trubbel i Georgetown.
Han vill komma hit med sin bästa vän. Vi tar och ordnar det.
- Xavier. - Louis.
Hur är läget? Titta.
Nu?
Hej då, allihop! Hej då!
Louis!
- Så det blir verkligen av? - Ja.
Har du fixat passen?
När vi når skogen på andra sidan floden-
får vi dem, och sen kör de oss till flygplatsen.
Hej, Shakeela. Det är jag - Xavier.
Min polare levererade. Jag vet. Jag vet.
Jag vet inte. Hans syster ordnade allt.
Vi ska ses i verkligheten. Äntligen.
Ta in atmosfären. Du kommer inte att få se det här på väldigt länge.
Länge. Länge!
Så där, ja.
- Från Kingston till Georgetown. - Ja, mannen.
Och nu New York!
Ja! New York!
- Ja, mannen. - Galet.
Hej, Shakeela. Det är Xavier.
Jag längtar efter att få träffa dig.
Vi har ett litet möte först-
men säg när skolan slutar och skriv var du vill träffas.
Din syster väntar på er, Louis. Hon kör er direkt till mötet med Aked.
En liten present så att ni kan komma igång.
Tack, mr Len.
- Tack, sir. - Tacka mrs Mahabir. Det är från henne.
Jag behöver era pass.
Okej.
Du, Xav.
Jag ska vara ärlig mot dig.
Det var inte min systers idé att vi skulle åka hit.
Du sa ju att hon ordnade allt.
Nej, Natalias chef ordnade allt.
Min syster kanske inte blir så glad över att träffa oss.
Jag bara varnar dig.
Och det här säger du först nu?
Ja.
Jag hörde att du sålde gräs, Louis. Alltså ljög du för mig på telefon.
Vi blev lurade, Nat.
Jag tänkte skicka pengar till dig den här gången.
Jag hoppas att du är nöjd, för nu är du indragen i nåt annat.
Ska du inte ens hälsa? Hallå!
När jag inte är arg längre.
Det här är Xavier, vännen jag berättade om.
Han bor också uppströms.
Min syster - Natalia.
- Min moster är vän med er mor. - Jag känner igen dig.
Du snodde min boll i lågstadiet.
Förmodligen. Jag vet inte.
Du har ben, Xavier. Du kan också följa med.
Kommer du, eller? Det är inte läge att låta Aked vänta.
HACK'S HALAL KARIBISK MAT
Grejen med Garmen Harry? Nummer ett: lojalitet.
Nummer två: lojalitet.
Och nummer tre?
Vad är det nu igen... Ja, lojalitet!
Okej?
Är Garmen chefen?
Garmen är "mr Harry" vad er anbelangar.
Chefen är mrs Mahabir.
Eller om hon ger sin tillåtelse - ms M.
Jag ska vara uppriktig. Savitri Mahabir är min faster.
Om ni vill prata med henne går ni via mig.
Fråga Nat. Jag gör inte det här för nån. Inte för nån.
Men hon har gått i god för dig, lillebror.
Dig... vet jag ingenting om.
Men om du talar sanning kommer de att använda dig.
Hur mycket betalar de?
Bostad, advokater för uppehållstillstånd.
Ni glömmer att de betalade er resa, men jag blundar för det.
Ni får jobba av det.
- Det finns ingen gräns. - Hur mycket ska jag jobba av?
Cirka 50 000 var, typ.
US?
"US?" Jag gillar den här killen. Du är rolig.
Ja, US. Vi är här nu, raring.
Om några veckor kommer Paul att ge er ett uppdrag.
Savitri Mahabir, Garmen Harry...
...Paul Tranquada, jag...
...och ni.
Är det lugnt, grabbar?
Ja? Vet ni vad ni ska göra?
Ni kan inte missa honom.
Han sitter i rullstol. Om han är vaken snackar han.
Jag hoppas att ni uppskattar den här chansen.
- Ja, sir. - Ja?
- Tack, sir. - Ja.
- Tack, mr Paul. - Ingen orsak.
Okej, ni kan gå.
JAREDS IPHONE SÅGS SIST RANDALL'S ISLAND, NY
NICKY: HEJ. ÄR DU JARED BROWNE?
Nej, nej, plasten är i atmosfären, för astronauterna kastar ut skit genom rutan.
Vi har plast i blodet nu, på grund av NASA.
Det står i en bok.
Jag läser mycket böcker. Jag läser allt. Böckerna är sanningen.
Det enda sättet att berätta sanningen är att ta med den i en bok.
Det vet alla. Förstår ni vad jag menar?
Hur vet man det? Jo, bläck kostar pengar.
Slöseri med tid att hänga där bland idioter.
Jag är en läsare. Jag läser böcker.
De är arga för att jag vet saker.
- Hej, broder. Vi har nåt till dig. - Vad fan? Vem är du?
- Var tyst. - Vad gör ni? Jag behöver inget.
- Jag vill inte ha nåt. - Ta det lugnt.
- Det är lugnt. - Jag har en liten present till dig.
Vilka jobbar ni för? Jobbar ni för Paul?
- Bara en vän. - Nej, jag undrar...
- Dämpa dig! - Vad gör ni?
Nej, nej. Jag vill inte ha nåt. Jag är ren.
Nej, jag lovar. Jag vill inte ha nåt.
Nej, förlåt! Snälla, nej. Vad håller du på med?
- Kom igen, sätt fart! - Snälla, jag ber dig.
- Hjälp till. - Hallå där! Hjälp mig!
Kom igen! Nu sticker vi!
Natalia. Visste du att de gjorde såna grejer?
Visste du? Det skulle se ut som en olycka, men det var det inte.
Han är jävligt död nu, den idioten.
- Jag har försökt att ta mig ur det, Louis. - Helvete...
Jag har massageskola två kvällar i veckan.
Jag städar på massageskolan fyra kvällar i veckan.
Jag jobbar för ms Mahabir på dagen för att betala skulden.
Jag är snart klar också.
Varje gång nån av dem dödas, Natalia, är du delaktig.
Så det var de nya killarna som fixade Neilsen?
Två av dem. Den ena är bättre än den andre.
Med tanke på Neilsens knarkbakgrund går det nog snabbt att få igenom det här.
Vi förväntar oss full betalning för hela premien, 325 000 dollar.
- Så bra! Bra jobbat. - Men det kommer först nästa år.
Vi har större problem i år.
Särskilt när jag försöker reda ut i den ekonomiska oredan Quincy ställde till...
Nej, Garmen. Nu blickar vi framåt.
Ni menar mot nästa grej, vad det nu än är som är på gång?
Ja, precis.
Hur ska jag kunna veta om ni inte berättar vad det är?
Det är det viktigaste vi har gjort.
Det inbegriper en pojke.
Men jag vill inte säga mer, för jag vill inte sabba hela grejen.
Ni är rädd att jag ska dra olycka över det-
men jag kan inte styra om ni inte berättar om det.
Du ska inte styra det. Aked tar det.
Ma'am. Ni sa att det var det viktigaste.
Det är också det farligaste.
Nu kan du övervaka, vara trygg och hjälpa Aked.
Så att han inte dödar sig själv.
Jag sa ju att det här var stort, Natalia. Vad är problemet?
Hur ska kidnappningen av en pojke gottgöra det som hände Quincy?
- Anledningar. - Anledningar?
Ja, anledningar.
- Aked. - Från chefen.
Som sörjer just nu. Det vet du.
Min faster gav mig befälet.
Jag har befälet för det här. Förstår du?
Version sex.
Jag gillar den här.
Ge synpunkter. Okej?
Du vet... Chef Jeff, eller vem det nu är, ungens far...
De kör fram till biblioteket, boom - nästa ställe.
Tunnelbanestationen. Jag vet inte, jag hittar på.
De kommer till biblioteket, öppnar kuvertet.
"Grattis, ni tog er till biblioteket."
"Nu måste ni skynda er till bron."
Det måste vara smart.
Ja, Shakeela. Det är jag - Xavier.
Jag funderade på om vi skulle göra om det.
Kanske på kvällen den här gången.
Kanske till och med ikväll?
Jag är ute på promenad nu.
Om du är klar med läxan och är sugen på att hänga...
...så ring mig bara, men...
Jag ringer dig snart.
Du råkade inte vara i gränden bakom Gemini's Lounge häromkvällen?
Ser... det här bekant ut?
En död kropp, rullstol?
- Lakanet är vårt. - Ingen aning.
Om jag beskriver gränden för dig så kanske du kommer ihåg?
Vi har Gemini's Lounge-
bredvid tvättomaten, bredvid pantbanken-
som i likhet med alla pantbanker har en övervakningskamera.
Och de har, som du vet, blivit väldigt bra nu för tiden.
- Får jag se? - Tyvärr inte. Det är statens.
Hur som helst... Här står mitt namn.
När du är redo att ge mig ditt kan du väl ringa mig?
Det ska ske i Washington Square Park klockan 01.11, inuti en cirkel.
Vi kommer att vara i parken för att se till att ingen avviker från planen.
Han kommer att känna smärtan jag kände när jag miste mitt barnbarn.
En pojke mot en pojke.
Balansen ska återställas och allt kommer att bli bra.
Det kommer det att bli.
Jag vill höra det direkt från mr Joseph.
Allt kommer att bli bra.
Utmärkt. Tack, mina herrar.
Tack. Det var en ära, madam.
Det var en ära för mig.
Vi ses imorgon kväll på firandet.
Ja, imorgon ska vi fira. - Jag kommer strax, Natalia.
Ja, ms Mahabir.
Är allt som det ska, Natalia?
Ja, ms Mahabir.
REGISTRERAD HYPOTEKSMÄKLARE
- God kväll, sir. - God kväll.
Xavier, jag vill att du beger dig till Washington Square Park, Lower Manhattan.
Du kan googla det. Ms Mahabir vill...
Tydligen finns det cirklar i parken på olika ställen.
Hon vill veta de olika storlekarna. Var de finns, hur många...
Mitt råd till dig, Xavier, är att vara försiktig här.
God natt, sir.
Okej.
Fyra människor som pratar i ett rum i tre timmar är inte en film för mig.
Okej. Jag trodde att du skulle bli arg-
för att jag tog med dig på en film där du måste läsa.
Det hjälpte ju inte...
Fan också. Vänta.
Det är kommissarie Harmony. Vem är det här?
Jag heter Xavier.
Kan du hjälpa mig hem om jag ger dig information?
Hem på riktigt? Till Guyana?
Ja.
Nej.
Men jag kan försöka göra ditt liv lättare i proportion till informationen du ger-
delat med hur allvarligt du redan har sabbat ditt liv.
Nåt kommer att hända imorgon kväll.
Det var ett bra första steg. Andra steget: Var händer det?
Washington Square Park.
Klockan är fyra på morgonen. Varför väcker du mig?
De tänker döda pojken.
Den de ska kidnappa. Jag hörde mrs Mahabir säga det.
Vad som än händer så vill hon döda honom.
Varför då?
Hon tror att det är ett svar på allt hemskt som har hänt.
- Hur kan det gå ihop? - Hon är galen, det är svaret.
Helt plötsligt går inget hon gör ihop.
Hon tog hit folk från Guyana förra veckan, la upp en hel plan.
Han har valt Xavier för planen, men jag sa att du passar för det.
- Vi behöver en person... - Har du anmält mig?
- Du är upprörd, men anmäler mig för det? - Jag har en plan. Louis!
Ni ska inte kidnappa pojken.
Ni ska rädda honom. Vi ska.
Va?
Varför?
Du sa det själv. Om nån dör så är jag delaktig.
Jag försöker göra det rätta. Det borde du också göra.
Natalia. Natalia!
Det som ska hända... När kommer det att hända?
Aked var orolig för att de han valde skulle snacka.
- Han har bara sagt till Xavier... - När ska det ske?
Ikväll.
Ikväll? Och du berättar det nu?
Jag var tvungen att vänta tills Aked somnade.
Jag vet inte hur vi ska lyckas med allt. Jag vet inte hur vi ska lyckas alls...
Men jag vet åtminstone hur vi ska börja.
Jag messar var du ska hämta cykeln.
Det måste vara exakt samma tvättcykel som Aked använder.
Ser du fotot här? Okej?
Och jag vill att du fixar den här svarta säcken.
Jag messar bilden nu. Okej?
Och skaffa en peruk. Vilken som helst.
Nu skickar jag adressen där du ska ställa cykeln.
Jag hämtar den efter jobbet och stoppar in skyltdockan. Okej?
Du måste messa mig när du är nära parken.
Vilken av mina planer kör vi på?
Den där du väntar på att vi säger vad du ska göra.
- När då? - När vi säger till.
De har blivit så kontrollerande. Jag får inte ens låsa telefonen.
De försöker få mig att ta ansvar.
Jag får ändå inte gå ut. Jag har undervisning.
Och om jag lovar att det är värt det?
Som... Jag kan berätta vad som hände med dina prylar.
Det är en affärstransaktion.
Jag berättar mer i skåpbilen. Okej? Kom igen.
Hur är kidnappning av en liten pojke en affärstransaktion?
Jag berättar mer i skåpbilen, sa jag.
Är allt lugnt, Louis?
Vad är det med dig? Din syster sa att du skulle fixa det här.
Måste jag rätta henne?
Kom igen, då.
Keesen.
Sätt fart. Kom igen.
Jag kommer strax. Jag ska bara hämta en sak.
Vad har du?
Jo, fru agent, jag hade fel.
Det händer inget ikväll. Jag hade fel.
Vad menar du med att inget händer?
Jag misstog mig. Förlåt. Jag klarar inte det här.
Du kan inte backa ur så här.
- Agent Har... - Xavier, du kan inte...
Är du redo?
Jag är med.
Var det din kontakt?
Ja, det var Xavier.
Han sa att inget skulle hända i Washington Square Park ikväll-
men det ska det helt klart.
- Om du bara... Vänta lite. - Ja.
Hej, Manny.
Jag vet att du är med din dotter ikväll, så jag hoppas att du hör det här.
Jag hoppas också att du faktiskt tar det här som goda nyheter-
men... jag agerade lite på eget bevåg.
Det var på min fritid, så oroa dig inte.
Jag har faktiskt lyckats värva en källa, typ.
Han sa att nåt skulle hända i Washington Square Park ikväll.
Sen ändrade han sig, vilket får mig att tro att nåt ska hända.
Och det är större än de mördade luffarna.
Varför skulle de döda en lösdrivare i Washington Square Park?
Jag känner att jag borde vara där, men jag vill inte åka dit förrän jag hör av dig.
Jag försöker ju vara professionell och respektera reglerna.
Så... När du hör det här kan du väl ringa upp mig.
Och... Ja, jag väntar.
Okej, hej då.
Ska du invänta hans godkännande, eller...?
Ja. Ja.
- Ja. - Okej.
Jared?
- Jared? - Ja?
Mikrovågsugnen kärvar. Jag får inte upp luckan.
Mikrovågsugnen. Just det.
Den har inte fastnat. Det är en låda nu.
- Va? - Ja.
Det är hela den här grejen...
- Det finns en knapp. - Herregud...
Ända sen dina föräldrar renoverade har jag inte koll på nånting här.
Är du verkligen inte hungrig?
Nej, jag mår inte så bra. Jag ska nog bara sova ikväll.
Har du inte undervisning?
Jag ska nog ställa in.
Om jag är sjuk vill jag inte smitta Sarah, så... Ja.
Har du ringt henne?
Jag har tappat bort min telefon. Tror du att du kan ringa henne åt mig?
Mamma skrev upp hennes nummer på blocket vid telefonen.
Du ser lite varm ut. Okej, raring.
- Tack, mormor. - Vill du ha lite soppa?
Nej, jag ska lägga mig. Jag är inte hungrig.
- Jag hoppas att du kryar på dig. - Ja.
- Hjärtat... Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
- God natt, mormor. - God natt.
Ser ni henne där?
Det är privatläraren.
Hon ställer sig framför byggnaden, kollar sin telefon.
Kanske Instagram, eller nåt. Jag vet inte.
Men hon väntar. Hon kanske ringer honom.
Hon är redo. Sen ska de gå genom parken till The Bean.
Göra lite skolgrejer.
Så fort hon går iväg med honom slår vi till, okej?
Vad i helvete?
Jag sa åt Len att spåra honom de två senaste lördagarna.
Jag har en reservplan.
Jag har FedEx-kläder. Vi kan knacka på...
Aked. Är det han? Där vid dörren?
Ja, det är han.
Vart ska han? Vart ska den jäveln?
Det är enkelriktat där. Fan.
Kör till nästa kvarter. Ta åt höger.
Jag ser inte ett skit.
Jag tyckte du sa att han redan var där.
Jag vet, jag vet.
Okej, det är höger här. Sväng höger här.
Man kan inte ta nåt han säger på allvar.
Jag ser honom framför mig i den där stolen med folie på huvudet...
Det var inte rättvist.
Alla klär inte lika bra i silverman som du.
Gud välsigne dig. Du vet vad jag menar.
Hej, mamma.
Tack för förvarningen.
Jag hoppas att du inte har invändningar.
Nej, det är ingen idé att plugga om han är sjuk.
- Ja... God natt. - God natt.
- God natt, Kris. - God natt, raring.
Han ville nog bara inte plugga.
Okej, skitsamma. Sväng vänster här. Här.
- Här? - Ja.
Ingenting?
Helvete. Fan...
Vänta, vänta, där är han. Där är han!
Ja... Ja!
Ja! Keesen.
Kör, Xavier. Skynda på!
Hej, tack. Du måste ha min sons telefon.
Han tappar alltid bort sina saker.
- Vi har din son. - Va?
Vi har din son. Vi dödar honom om du inte gör som vi säger.
Vänta.
- Du bestämmer inte... - Vänta, sa jag.
Sluta prata och börja lyssna, annars blir det ditt livs värsta natt.
- Vad är det som händer? - De har Jared.
Lita på det. Så här blir det nu...
Om det är ett skämt är det inte kul. Vem är det som pratar?
Jag ska ge er en siffra och jag föreslår att ni skriver ner den.
- Har ni Jared? Jag vill prata med Jared. - Vem är det här?
Vem är det som pratar med mig just nu?
314 159.
Skriv ner det numret.
Vad är det för siffror? Är det pengar?
Du måste berätta nåt. Ge oss lite information.
Vita sneakers. Det står nåt på dem.
Gul och grön Trek-mountainbike.
Ni får snart ett samtal om var pengarna ska hämtas.
Ja, kontanter. Inga större valörer än 20 dollar.
Inte vet jag. Fråga din jävla svärfar om hans kreditgräns i Atlantic City.
Är du säker på det draget, Clarence? Du kanske ska tänka om.
Igen. Förlåt...
Självklart.
Sam, jag spelar schack med min...
Om du... Sam? Ta det lugnare.
Långsammare. Långsammare.
Va?
Jag är ledsen. Jag...
Jag måste gå.
Jag...
Säg att det är akut. Jag måste låna mot min kreditgräns.
- Jag kan inte just nu, Joey! - Sa hon ingenting?
Jag vet lika lite som du. - Ring bara Sey.
Om han inte är på casinogolvet är han säkert ändå vaken.
- Chef, du glömde... - Inte nu, Bryce.
Ja. Gör det bara.
Ring upp mig.
Herregud. Herregud...
Derek. Joey ringde min kille i Atlantic City.
De har inte sagt nåt. Ledsen att du blev indragen.
Varför ber du om ursäkt?
- Fan, var det du? Be inte om ursäkt! - Joey?
- Inga poliser, sa han ju. - Joey är inte polis.
- Inte längre. Han är den bästa... - Jag kollade. Han var där...
- Kris. Det handlar inte om dig. - Kan vi bara ta en paus?
- Jag tittade i hans rum. - Vi har inte tid.
- Det är en mardröm. - Kris.
- Vad? - Kristin?
Det är inte du. Vi är inte arga på dig.
- Mamma. - Jag klarar mig...
Men du... Herregud.
Jag... Jag... kan inte.
Okej, vänta. Polisen, ja eller nej?
Joey säger: Inte förrän Jared är hemma, oskadd.
Och vem fan känner till min kreditgräns på casinot?
Ja?
Okej, lyssna på mig.
Det finns en parkeringsplats jämte södra påfarten till George Washington Bridge.
Säg åt dina grabbar på casinot att ställa pengarna där.
När du är på bron med pengarna får du nästa instruktion.
Om du inte är där vid midnatt och inte är ensam-
eller om polisen har kopplats in kommer din son att bli dödad.
Ge luren till vår son, snälla...
Fan.
- Jared! - Vad i helvete?
Jared? Herregud, var har du varit?
Men mamma... Jag tog bara en promenad. Lugna ner dig.
- Va...? - Du ljög för din mormor.
Han är här, Derek. Det är bra.
Nej, han lurades. Han ljög för din mamma och oss.
Jag visste inte att klockan var så mycket.
- Snälla, var bara ärlig. - Lugna ner er.
Träffade du nån? En pojke eller flicka? Det spelar ingen roll. Säg nåt bara!
Det är inte läge att tramsa, grabben.
Det är inte läge att tramsa.
- Det är inte läge att tramsa! - Vänta lite.
Du måste prata med oss. Vad har hänt?
Det är ingen fara för dig, men det här är viktigt.
Jared.
Jag har pratat med en kille.
Han sa att han hade alla mina saker.
Han skulle visa upp dem om jag träffade honom.
Jag ljög för mormor och smet ut.
När jag kom dit hade han min hoodie, originalet, från innan jag köpte en ny.
Han hade mina skor också.
Han gillade min cykel, så jag lät honom prova den.
Sen kom en skåpbil. Det hoppade ut några killar som slängde in honom.
Jag kunde inte göra nåt åt det.
Jag tog min cykel och cyklade omkring-
tills jag hade tagit mig mod att komma hem igen.
Hjärtat...
Det måste ha varit fruktansvärt.
- Jag tror att de var ute efter mig. - Varför tror du det?
Om det hade hänt två minuter tidigare hade de tagit mig.
Hjärtat...
Varför skulle nån vara ute efter mig?
- Det vet vi inte. - Vi vet ingenting.
Vad vet du om pojken? Vad heter han?
Han heter Nicky. Kommer han att klara sig?
Öppna den. Öppna den nu. Öppna.
Kom hit. Titta på mig. Vet du hur man tar piller?
Är det sömnpiller för gamlingar?
Jag pratar inte med dig. Jared, vet du hur man tar piller?
Jävlas inte med mig. Vet du hur man tar de här?
Okej, okej. Okej, Ruby. Kom med här.
Det är ingen fara. Det är lugnt.
- Hej, Joey. - Sam.
Hallå.
De undrade på casinot varför du behövde så mycket pengar så fort...
Du kan avboka det där.
Han är här. Jared. Han är på sitt rum.
- Hej, Joey. - Hur står det till, mr Browne?
Är han... Är Jared här?
- Det är väl bra? - Ja.
Det är fint här.
Jag känner inte ens igen det.
Va?
- Vem är det? - Derek.
Låt höra. Vem pratar jag med?
Pappa? Pappa?
Vem är det här?
Har vi ett problem?
Nej, sir. Inga problem. Vi måste bara samla in lite information.
Samla in information. Vad fan pratar du om?
Vad fan pratar du...? Hallå?
Trycker de bort mig?
Bultsax. Ge mig bultsaxen.
Ge mig den jävla bultsaxen. Kom hit.
Stanna, Xavier! Stanna, för helvete!
- Vad gör du, Aked? - Spela in det här nu. Skynda dig!
Nej, jag förhandlar inte med en terrorist.
Jeff, de har tagit någons barn.
- Nu ringer vi polisen. - Jag vet inte. Gör vi det, Joey?
-Är det de? - Ja. Det är en video.
Spela upp den.
- Herrejisses... - Herregud!
Sitt stilla. Du gör det värre, Jared.
Herrejösses...
Herregud!
- De tror... De tror att de har Jared. - Men det har de inte.
Om de får reda på det kanske de kommer att försöka ta honom?
Vad ska vi göra?
Ska vi bara låtsas att det är Jared?
Hallå?
Det gör ont.
Snälla, gör som de säger.
Vi behöver bara lite mer detaljer.
Jared, jag vill att du pratar om dig själv.
Ring Charisse.
Vi hörs vid midnatt.
Om du är på bron och du är ensam.
Vad menar du med ensam?
En person, inga snutar.
Om jag inte har pengarna till klockan 01.11-
så dör din dotterson, Chef Jeff.
Text: Joakim Sandström Iyuno
Översättning: Jake Dozier