Nikoli se ne začne.
Zato se tudi ne konča.
ESSEQUIBO, ŽIVITE RAZKOŠNO ŽIVLJENJE
Sklenjen krog
Kaj je narobe? Ni dovolj?
Preveč je.
QUINCYJU MAHABIRJU V SPOMIN
Garmen. Garmen. - Ne, ne. Ne zdaj, sem rekel.
Brez odziva bomo videti šibki, zbegani.
Ljudje, naši ljudje, skupnost. Odgovore hočejo.
Policija bo to pometla pod preprogo. Kaj bomo?
Aked, tvoja tetka odloča.
Nič mi ni rekla.
Saj jo imam rad, ampak za družino gre. Za mojo družino.
Ga. Mahabir, moje sožalje. Zelo mi je žal.
Za nekaj dni grem domov. - Domov v Georgetown?
Nazaj v Gvajano? Zakaj?
Po odgovore.
Tetka, odgovore že imamo. Edward Chung je ubil tvojega svaka.
Aked, ni stvar v Edwardu Chungu.
Gre za nekaj, kar se je zgodilo že zelo davno.
Po nasvet grem, kako točno se odzvati.
In verjemi, da se bom odzvala.
In ko se bom, obljubim, da boš imel vlogo pri tem.
Veliko vlogo? - Veliko. Obljubim.
Zelo davno. Kako?
Ne bi vedel.
Lahko verjamete, da se slabe stvari, ki se dogajajo vaši družini,
dogajajo z razlogom.
Našel sem človeka, odgovornega za vašo smolo.
Pripravljen je obrniti usodo vaše družine.
Za to pa boste morali opraviti določene korake točno tako,
kot bo naročil.
Boste to naredili? - Bom.
Razumeti morate, da če želite odtehtati njegovo bolečino,
če želite zapreti krog njegovega trpljenja,
trpljenja, ki ga je pred davnimi leti začel vaš pokojni mož, Ranwell,
boste morali podobno bolečino v njegovem imenu zadati sami.
Vem. - Dobro.
Torej začniva.
Jared, četrt čez je že. - Vem.
Ti lahko kako pomagam? Ker ...
Ne, saj že grem. - Opečenca se niti dotaknil nisi.
Nočem, da si že drugo uro lačen in ješ hrano iz avtomata.
Jedel sem že. Tisto indijsko hrano od sinoči.
Si videla moje kopačke?
V novi omari so, kjer so čevlji za ven.
Moram reči, da me je začudilo, ko sem videl predstavitev na urniku.
Saj vemo, da jih bomo zavrnili. - Ne, ne vemo.
Včasih je dobro vedeti, zakaj nekaj zavračamo.
Predlog.
Naj gre enkrat tvoj oče sam na tak sestanek.
Misliš, da bi celo kaj delal?
Ni jedel indijske hrane.
Hrano in vodo, piti moraš, ti bom dala v nahrbtnik.
Posodo prinesi domov.
Po šoli pridem pote. Počakaj me.
Vem, oči.
Hitro, da ne zamudiš avtobusa.
Vnaprej plačamo zajetno licenčnino za njegovo ime in podobo,
v zameno pa pričakujemo samo, da se enkrat, dvakrat na leto pojavi.
Poleg tega bo za chefa Jeffa in za njegovo družino
vedno na voljo prostor.
Naj bo to v Atlantic Cityju,
Las Vegasu
ali celo v Macau.
Se slišimo. - Ja.
Vidiš? Ti sestanki so včasih koristni.
Torej ... - Povzetek za platnice, vsebina.
In založba še čaka, da potrdite naslovnico.
Prav. - Zanima jih tudi,
ali bo obdržal čop.
Moj bog. - Ti uredi z njimi.
KAJ SE KUHA?
Zapomni si, da moraš samo ... - Vem.
Biti prijazna in ga ne prekinjati.
Točno. Samo opiši svoj primer, ker je dober.
Potrebujejo te. Že lani bi ti morali dati ta primer.
Zdaj bi že komu razvezala jezik.
In ne bi se bala, da bom brez službe.
Torej ... - Vem, držati se moram sedanjosti,
ne govoriti o prihodnosti.
Vzor poslušne uslužbenke bom.
Nikoli ne bo vedel, da je zame zahrbtna gnida,
ki bi prodal lastno mamo ... - Mel. Prijazna bodi.
Ja. Prijazna bom.
POŠTNA INŠPEKCIJA ZDRUŽENIH DRŽAV
Zakaj ne priznaš, zakaj si želiš ta primer?
Pete Fong mora oklestiti proračun oddelka.
Misliš, da si ranljiva, ker si nizko na lestvici.
Ampak midva veva, da nisi zato ranljiva.
Mogoče nočeš, da dobim primer, ker se nikamor ne premakne.
In če bi meni uspelo kaj narediti, bi to vrglo slabo luč nate.
Potem me ne bi mogel odpustiti,
kar pa si v resnici želiš, če si odkrit.
Če sem odkrit ...
S tabo je nemogoče delati, Mel.
Kar dokazuješ s tem, da izzivaš šefa,
ko ga prosiš za uslugo.
Ponovno.
Ponovno?
Lani sem tvegal službo, ko sem zadržal tvoje zdravniško spričevalo.
Se spomniš? - Manny.
Ja. Ja.
Zelo lepo si prosila. Brez žaljivk.
V redu. Žal mi je.
Saj razumem. Prav imaš, hvaležna sem ti.
Ampak nočem pogrevati preteklosti. Govorim o prihodnosti.
O mojem prevzemu gvajanskega primera.
Nič ne bo iz tega, Mel. - Manny.
Imaš primer kolidža Queens. - Moj bog!
Že pred dvema tednoma bi ga morala končati.
Seveda. Ja, prav imaš.
Ta obsežna kriminalna združba
pod vodstvom študenta, ki srednješolcem pošilja lažne osebne,
ogroža več življenj kot gangsterji,
ki za zavarovalne premije ubijajo klateže in berače.
Joj, oprosti. Naloga ni dovolj privlačna zate?
Tole ti povem.
V službi delaš tisto, kar ti šef naroči.
Jaz sem tvoj šef. Če dela ne opraviš ...
Manny. - Letiš na cesto.
Glej, da ne boš letela, Mel.
Hudiča.
In? - Gvajanski primer je moj.
Moj bog! Bravo. Potem se je strinjal s tabo?
Ne.
Torej ti ni zaupal primera?
Ne. Ni mi ga zaupal, ne.
Ampak rekla si, da je primer tvoj. - Ja. V prostem času bom delala.
Mel. - Ja.
Naslednja. Si pripravljen?
Obrni se proti žogi. Tako, ja. Ni slabo.
Z obema rokama in imej oči ves čas na žogi.
Pa dajva.
Dajmo, teci za njo! Hitro!
Jaz sem kriv. Dobro ti gre.
Resno? Spet je izgubil telefon?
Si povsod pogledal? Tudi za klopmi? - Ja, oči.
Pod klopjo? - Ja, sem rekel.
V čevljih sem ga imel.
Ja, je.
Resno?
Videl si, ko sem se sezul. In de nisem šel za klopi.
Ne vem, kako se je to zgodilo.
Prav si slišala.
Ja, čaka ga pridiga. Že sedmič.
Živjo. -Živjo.
Kako je šlo s fotografijami? Si izbrala zmagovalno?
Vse so odlične.
Kako se bomo zmenili zaradi tega izgubljanja?
Rekel sem mu, da ne dobi novega. Saj si me slišal, ne?
Ja. - Pa aplikacija za iskanje?
Telefon bi moral biti vklopljen. Sicer pa so ga gotovo zbrisali.
Si prepričan?
Kot si bil pred štirimi meseci, ko si izgubil dedkovo uro.
Dedkovo uro si izgubil? Kako to, da tega ne vem?
In športni pulover. Njegov najljubši.
V vrsti je čakal zanj
in potem dal štiri žepnine, da je kupil novega.
Kam greš? - Poskusit z aplikacijo za iskanje.
Pokličita me, ko bo večerja.
Nisem še končal. - Derek, pusti ga ...
Pomagaj nama, Jared. Kaj predlagaš?
Kakšen sistem naj uvedeva, da se bo to nehalo?
Ne vem. Takšnega, da ne bom izgubljal stvari.
Potrebujem dva fanta, najrajši iz Georgetowna.
Kako hitro? -Čim prej.
Zakaj iz Georgetowna? Tukaj imamo ljudi, ki lahko naredijo, kar hočete.
Ne, Garmen.
Hočem ljudi, ki bodo to naredili, ne da bi postavljali vprašanja.
Maserka Natalia ima brata, ki je v Georgetownu zašel v težave.
Rad bi prišel sem, s prijateljem. Uredimo to.
Oj, Xavier. - Louis.
Kako gre? Poglej to.
Zdaj?
Adijo, družba. Adijo.
Louis!
Se bo res zgodilo? - Ja, stari.
Si dobil potna lista?
Ko bova pri gozdu na drugi strani reke,
nama ju bodo dali in naju peljali na letališče.
Shakeela, Xavier tukaj.
Prijatelju je uspelo.
Saj vem, saj vem.
Tega ne vem. Njegova sestra je vse uredila.
Končno se bova osebno srečala.
Zapomni si ta prizor.
Zelo, zelo dolgo ga ne boš videl.
Zelo dolgo, ja.
Takole.
Iz Kingstona v Georgetown. - Ja, stari.
In zdaj v New York!
To, ja! New York!
To, stari.
Noro.
Živjo, Shakeela. Xavier tukaj.
Komaj čakam, da se srečava.
Najprej moram na sestanek,
ti pa sporoči, kdaj končaš pouk in kje se dobiva.
Louis, sestra te čaka.
Peljala vaju bo na sestanek z Akedom.
Manjše darilo za začetek.
Hvala, g. Len.
Hvala, gospod. - Mahabirjevi se zahvalita. Od nje je.
Potna lista mi dajta.
Dobro.
Ej, Xav.
Odkrit bom s tabo.
Ni se moja sestra spomnila, da bi prišla sem.
Rekel si, da je ona vse uredila.
Ne, njena šefinja je.
Moja sestra mogoče ne bo vesela, da naju vidi.
Samo posvariti te hočem.
In zdaj mi to poveš?
Ja.
Menda si prodajal travo, Louis, torej si mi lagal po telefonu.
Prinesli so naju okrog, Nat.
Tokrat sem hotel jaz tebi poslati denar.
Upam, da si zadovoljen. Tokrat si res zabredel.
Niti pozdravila me ne boš?
Bom, ko ne bom več jezna nate.
To je Xavier, prijatelj, o katerem sem ti pravil.
Tudi on živi ob reki.
Moja sestra Natalia.
Moja tetka je prijateljica s tvojo mamo. - Saj te poznam.
V osnovni šoli si mi ukradel žogo.
Najbrž. Res ne vem.
Xavier, hoditi znaš, pa pridi še ti.
Pojdimo. Greš ali ne? Akeda ne smeš pustiti čakati.
HACK'S HALAL, KARIBSKA KUHINJA
Kaj ceni Garmen Harry? Na prvem mestu zvestobo.
Na drugem mestu zvestobo.
In na tretjem mestu?
Kaj že? Aha, zvestobo.
Jasno?
Je Garmen šef?
Garmen je zate g. Harry.
Glavna je ga. Mahabir.
In če ti dovoli, samo če dovoli, ji lahko rečeš ga. M.
Savitri Mahabir je moja teta, da ne bo nejasnosti.
Če bi rada govorila z njo, se obrnita name.
Kar Nat vprašajta. Tega ne naredim za nikogar. Nikogar.
Ampak jamčila je zate, bratec mali.
Ti pa ... Zate pa ne vem.
Če je to, kar praviš, res, te bom že uporabil.
Koliko plačajo?
Plačajo ti streho nad glavo, odvetnike za zeleno karto.
Pozabil si, da so ti plačali za pot, ampak naj ti bo.
Odslužil boš to.
Potem ni več meja. - Koliko moram odslužiti?
Približno 50 jurčkov vsak.
ZDA?
ZDA? Ta je pa pojava. Duhovit si.
Ja, ZDA. Zdaj smo tukaj.
Če nekaj tednov bo neki Paul uredil obravnavo.
Savitri Mahabir, Garmen Harry,
Paul Tranquada, jaz ...
In vidva.
Bo šlo, fanta?
Ja? Vesta, kaj je treba?
Dobro. Ne moreta ga zgrešiti.
Na vozičku je. Kadar je buden, govori.
Upam, da se zavedata, kako velika priložnost je to.
Ja, gospod. - Ja?
Hvala, gospod. - Ja.
Hvala, g. Paul. - Ni za kaj.
Dobro, pojdita zdaj.
ZADNJA LOKACIJA JAREDOVEGA iPHONA
Nicky: Živjo. Si mogoče Jared Browne?
Ne, ne, ne. Plastika je v atmosferi,
ker astronavti mečejo smeti skozi okno.
Plastiko imamo že v krvi. Zaradi NASE.
Ja, v knjigi piše.
Berem vse mogoče knjige. V knjigah je resnica.
Resnico lahko poveš samo tako, da jo zapišeš v knjigi.
Saj to vsi vedo. Razumeš, kaj govorim?
Kako to veš? Ker črnilo stane.
Zapravljam čas s to usrano bedarijo.
Bralec sem, knjige berem, to pač počnem.
Jezni so name, ker vem stvari.
Nekaj imava zate, brat. - Kaj, madona? Kdo pa sta?
Tišje. - Kaj delata? Ne, ni treba.
Ni treba, stari. - Pomiri se.
Pravim, da ni treba. - Darilce imam zate.
Kdo vaju je poslal? Paul?
Prijatelj. - Ne, sprašujem ...
Tišje! - Kaj delata?
Ne, ne ... Nič nočem. Čist sem.
Ne, prisežem. Res nočem.
Ne, žal mi je. Daj no, prosim te. Kaj delaš?
Daj, zgani se. - Prosim, nehaj.
Pomagaj mi. - Na pomoč!
Greva!
Greva zdaj!
Natalia. Si vedela, da to počnejo?
Si vedela?
Prikažejo kot nesrečo, ampak ni bila nesreča.
Mrtev je, Nat. Ta prasec.
Skušam se izvleči iz tega. - Sranje.
Trudim se. - Sranje.
Dvakrat na teden imam šolo za maserje.
Štirikrat na teden tam delam kot hišnica.
Čez dan delam pri ge. Mahabir, da ji odplačam.
Samo še malo mi manjka.
Za vsako od teh smrti si kriva tudi ti, Natalia.
Sta nova fanta opravila z Neilsenom?
Eden je boljši kot drugi.
Zaradi težav, ki jih je imel Neilsen z mamili,
bo šla odobritev hitro skozi.
Pričakujemo polno izplačilo v višini 325.000 dolarjev.
Odlično. Zelo dobro.
Ampak denar bo šele drugo leto.
Letos imamo nekaj večjih težav,
sploh če hočem urediti godljo, ki jo je zakuhal Quincy ...
Garmen. Garmen. Glejmo naprej.
Mislite naslednjo stvar, karkoli že je, ki se bo zgodila.
Tisto, ja.
Kako naj to vem, če mi ne poveste, kaj je?
Najpomembnejše, kar smo kdaj naredili.
Zahteva fanta.
Ampak več nočem povedati, da ne prikličem smole.
Bojite se, da bom prinesel smolo in vam pokvaril ugled,
ampak če ne poveste, kaj je, tega ne morem izpeljati.
Saj ne boš ti, ampak Aked.
Gospa.
Rekli ste, da je najpomembnejša stvar.
In tudi najnevarnejša.
Lahko jo boš nadziral, ostal na varnem in pomagal Akedu.
Da se ne bo ubil.
Rekel sem ti, da bo to velika reč. Kaj bi zdaj rada?
Kako bo ugrabitev nekega mulčka popravila, kar se je zgodilo Quincyju?
Razlogi so za to. - Razlogi?
Ja, razlogi.
Aked. - Od šefinje.
Ki zdaj žaluje. Saj to sama veš.
Tetka mi je zaupala vodenje.
Jaz vodim vse to. Razumeš?
Šesta verzija.
Ta mi je všeč.
Pustimo sporočila.
Da chef Jeff, otrokov oče ali kdorkoli
pride do knjižnice, potem pa naslednja točka.
Postaja podzemne. Ne vem, sproti si izmišljujem.
Ko pride v knjižnico, odpre kuverto.
"Čestitke, prišel si do knjižnice.
Zdaj pa se odčitaj do mostu."
Da je še malo duhovito.
Shakeela, jaz sem, Xavier.
Mogoče bi to kdaj ponovila.
Mogoče tokrat zvečer.
Mogoče celo nocoj.
Zdaj grem na sprehod.
Če si že naredila nalogo in bi se malo družila z mano,
samo pokliči. Ampak ...
Ja, pokličem nazaj.
Si bil mogoče zadnjič zvečer v uličici za Gemini's Loungeom?
Ti je to kaj znano?
Truplo, voziček?
Rjuha je naša. - Nič ne vem.
Mogoče se boš spomnil, če ti uličico opišem.
Tukaj je Gemini's Launge,
zraven je pralnica, zraven pa zastavljalnica.
Kot vse zastavljalnice ima tudi ta varnostno kamero.
In kamere so vedno boljše.
Pokažite. -Žal mi je, zaupno gradivo.
Tukaj imaš moje ime.
Ko mi boš hotel zaupati svoje, me pokliči.
Zgodilo se bo ob 1.11 ponoči v krogu znotraj Washington Square Parka.
Tam bova, da se prepričava, da ne bo odstopanja od načrta.
Čutil bo enako bolečino kot jaz, ko sem izgubil vnuka.
Deček za dečka.
Vzpostavljeno bo ravnovesje
in vse bo dobro.
Res bo.
Hočem slišati g. Josepha.
Vse bo dobro.
Odlično. Hvala, gospoda.
Hvala. Bilo mi je v čast, gospa.
Meni prav tako.
Se vidimo jutri zvečer na slavju.
Ja, jutri bomo slavili. Takoj pridem, Natalia.
Ja, ga. Mahabir.
Je vse v redu, Natalia?
Ja, ga. Mahabir.
AVTOMOBILSKA, OSEBNA, POSLOVNA ZAVAROVANJA
Lahko noč, gospod. - Lahko noč.
Xavier, šel boš v Washington Square Park, v Lower Manhattan.
Poišči ga v Googlu. Ga. Mahabir bi rada ...
Menda so v parku na različnih mestih krogi.
Zanima jo, kako so veliki, kje so in koliko.
Ja. Svetujem ti, Xavier, da tokrat pazi nase.
Lahko noč, gospod.
V redu.
Če se štirje ljudje dve uri pogovarjajo v sobi, to zame ni film.
Mislila sem, da boš jezna,
ker sem predlagala film s podnapisi.
Ja, tudi to ni pomagalo.
Sranje. Sekundico.
Inšpektorica Harmony tukaj. S kom govorim?
Ime mi je Xavier.
Če vam dam informacije, me lahko spravite domov?
Domov, domov? V Gvajano?
Ja.
Ne.
Lahko pa ti poskusim olajšati življenje, če bodo informacije uporabne
in če si nisi že zasral življenja.
Jutri zvečer se bo nekaj zgodilo.
Dober prvi korak. Drugi korak, kje se bo zgodilo?
V Washington Square Parku.
Štiri zjutraj je. Zakaj si me zbudila?
Fanta bodo ubili.
Tistega, ki ga bodo ugrabili. Mahabirjevo sem slišala to reči.
Za vsako ceno ga hoče ubiti.
Zakaj?
Misli, da je to rešitev za vse, kar se slabega dogaja.
Od kod ji ta logika?
Če je pa zmešana.
Nič, kar naredi, ni logično.
Prejšnji teden je pripeljana nekoga iz Gvajane, z načrtom.
Za načrt je izbral Xavierja, pa sem rekla, da si lahko tudi ti.
Potrebujemo enega ... - Ti si me spravila v to?
Najprej se jeziš, potem pa tako? - Tišje.
Načrt imam. - Prav tega nisem hotel.
Fanta ne boš ugrabil.
Rešil ga boš.
Midva ga bova rešila.
Kaj?
Zakaj?
Sam si rekel. Za vsako smrt sem tudi jaz kriva.
Poskušam ravnati prav. Tudi ti bi moral.
Natalia. Natalia!
To, kar naj bi se zgodilo? Kdaj?
Aked se je bal, da bo kdo kaj izdal, če bo prehitro zbral ekipo,
zato je rekel samo Xavierju ... - Natalia. Kdaj se bo to zgodilo?
Nocoj.
Nocoj? In šele zdaj mi to poveš?
Morala sem počakati, da je Aked zaspal.
Ne vem, kako narediti vse. Ne vem, kako narediti večino.
Vem pa, kako lahko vsaj začneva.
Poslala ti bom sporočilo, kje dobiš kolo.
Prav takšno mora biti, kot ga uporablja Aked.
Vidiš to sliko?
Še po črno torbo moraš.
Zdaj ti pošiljam. Prav?
In lasuljo. Kakršnokoli.
Poslala ti bom naslov, kjer boš pustil kolo.
Po službi bom šla ponj in dala noter lutko.
Pošlji mi sporočilo, ko boš blizu parka. Prav?
Katerega od mojih načrtov bomo uporabili?
Tistega, po katerem čakaš, da ti povemo, kaj naredi.
Kdaj bo to? - Ko ti bomo rekli.
Obupno stroga sta. Še telefona ne smem zakleniti.
Da se naučim odgovornosti.
Pa saj ne morem ven. Inštrukcije imam.
Kaj, če obljubim, da ti ne bo žal?
Lahko ti povem, kaj je bilo s tvojimi stvarmi.
Za posel gre.
Več ti povem v kombiju. Prav? Pridi.
Kako je lahko ugrabitev nekega dečka posel?
Saj sem rekel, da ti povem v kombiju.
Bo šlo, Louis?
Kaj je zdaj? Tvoja sestra je rekla, da boš zmogel.
Jo postavim na laž?
Pridi že.
Keesen.
Pojdimo. Pridi.
Takoj bom, samo nekaj vzamem.
Kaj imaš?
Motil sem se, gospa agentka.
Nič se ne bo zgodilo. Motil sem se.
Kako to misliš, da se ne bo nič zgodilo?
Zamočil sem in žal mi je. Tega ne morem.
Ne moreš kar odpovedati. -Žal mi je.
Agentka Harm... - Xavier, ne moreš ...
Si pripravljen?
Sem, ja.
Je bil tisti fant?
Ja, Xavier.
Rekel je, da se tisto v Washington Squaru nocoj ne bo zgodilo, ampak očitno se bo.
Samo sekundo. - Ja.
Živjo, Manny.
Vem, da si nocoj s hčerko. Upam, da boš to slišal.
Upam, da boš to imel za dobro novico,
ampak malo sem delala na lastno pest.
V prostem času, zato brez skrbi.
Ampak našla sem nekoga, ki je bil pripravljen sodelovati.
Rekel je, da bo nocoj nekaj v Washington Square Parku,
potem pa je to preklical, kar mi daje misliti, da bo res.
In da bo to večje kot umor klateža,
ker zakaj bi ubili klateža v Washington Square Parku?
Zato se mi zdi, da bi morala tja,
ampak nočem, dokler ne pokličeš nazaj,
da bom profesionalna in se držala pravil.
Torej ... Ja. Pokliči, ko boš to slišal.
Čakala bom.
Prav. Adijo.
Boš čakala, da dobiš zeleno luč, ali ...
Ja. Ja.
Ja. - Seveda.
Jared?
- Ja?
Mikrovalovna je zaštekala. Vratca se ne odprejo.
Mikrovalovna, ja.
Ni zaštekala. Zdaj je kot predal.
Kaj? - Ja.
Vse to skupaj je.
Tu je gumb.
Moj bog.
Odkar ste prenovili kuhinjo, ničesar ne najdem.
Res nisi lačen?
Ne. Ne počutim se preveč dobro. Kar spat bom šel.
Nimaš inštrukcij?
Rajši jih bom odpovedal.
Če sem bolan, nočem da se Sarah naleze.
Si jo poklical?
Izgubil sem telefon. Jo lahko ti pokličeš?
Mama je pustila njeno telefonsko na listu.
Res si videti malce vroč. Prav, pa bom, ljubček.
Hvala, babi. - Bi mogoče juho?
Ne, kar v posteljo grem. Res nisem lačen.
Prav. Upam, da ti bo bolje. - Ja.
Rada te imam, ljubček. - Jaz pa tebe.
Lahko noč, babi. - Lahko noč.
Vidiš tisto tam?
To je inštruktorica.
Postavila se bo pred zgradbo, pogledala telefon.
Mogoče Instagram ali kaj takega, ne vem.
Čaka. Mogoče ga bo poklicala.
Šla bo čez park k Fižolu,
naredila kaj za šolo.
Ko bo odšla z njim, takrat gremo.
Kaj, hudiča?
Lenu sem naročil, da mu dve soboti sledi.
Rezervni načrt.
Imam FedExove uniforme. Če potrkamo na vrata ...
Aked, je to on? Tisti pri vratih?
Ja, to je on.
To je on. Kam pa gre? Kam gre ta pizdun?
To je enosmerna. V enosmerno ulico je šel.
Naslednja ulica. Zavij desno.
Nič ne vidim.
Nisi rekel, da je tip že tam?
Ja, vem. Vem.
Tukaj desno. Zavij desno.
Naj reče karkoli, ga ne morem jemati resno.
Predstavljam si ga na tistem stolu s folijo na glavi.
Ni lepo od tebe.
Siva se ne poda vsem tako kot tebi.
Hvala za kompliment, ampak saj veš, kaj mislim.
Živjo, mami.
Hvala za opozorilo.
Upam, da ni nič narobe, če sem se sama odločila.
Seveda. Nima smisla, da se uči, če je bolan.
Dobro. Lahko noč. - Lahko noč.
Lahko noč, Kris. - Lahko noč.
Mislim, da ni hotel inštruktorice.
Dobro, jebeš to. Zavij levo. Tukaj.
Tukaj? - Ja.
Nič?
Jebenti. Jeba.
Čakaj, čakaj. Je tisto? Tisto je on.
Ja. To.
Ja. Keesen.
Pelji, Xavier. Hitro.
Živjo. Hvala. Telefon mojega sina imate.
Vedno izgublja stvari.
Pravzaprav imamo vašega sina. - Prosim?
Vašega sina imamo. Ubili ga bomo, če ne boste ubogali.
Počakajte. Počakajte, sem rekla!
Nehajte govoriti in poslušajte,
sicer bo to za vas najhujša noč. Jasno?
Kaj se dogaja? - Jareda imajo.
Ja, imamo. Takole boste naredili ...
Če je to šala, ni posrečena. Kdo je pri telefonu?
Povedal bom številko. Predlagam, da si jo zapišeta.
Imate Jareda? Govoriti hočem z njim. - Kdo je to?
Kdo se pogovarja z mano?
314.159.
Zapišite si to številko.
Kakšne številke so to? Denar?
Vsaj nekaj morate povedati, dati kakšno informacijo.
Bele superge ima. Na njih nekaj piše.
Rumeno in zeleno gorsko kolo.
Kmalu pokličemo in povemo, kje bosta pustila denar.
Ja, gotovino. V bankovcih do dvajset.
Ne vem. Vprašajte tasta, koliko dobi na up v Atlantic Cityju.
Si prepričan o tej potezi, Clarence? Rajši še enkrat razmisli.
Že spet. Oprosti.
Seveda.
Sam, s prijateljem igrava šah ...
Sam, bolj počasi.
Bolj počasi. Počasi!
Kaj?
Žal mi je, jaz ...
Iti moram.
Bom ...
Reci mu, da je nujno. Izposoditi si moram, kolikor imam limita.
Ker zdaj ne morem, Joey! - Je še kaj rekla?
Toliko vem kot ti. Pokliči Seya.
Ni v igralnici, torej je nekje buden.
Chef, pozabili ste ... - Ne zdaj, Bryce.
Ja, samo uredi to.
Pokliči nazaj.
Moj bog. O, moj bog. - Je kdo klical?
Derek. Joey je poklical mojega možakarja v Atlantic Cityju.
Nič nama niso povedali. Žal mi je, da sta vpletena.
Zaradi česa se opravičuješ?
Si ga ti ugrabil? Ne opravičuj se. - Počakaj. Joey?
Nobene policije, je rekel. - Joey ni policist.
Ni več. Je pa najboljši. - Pogledala sem, bil je tam ...
Kris, ne gre zate. - Si lahko vzamemo trenutek?
Pogledala sem v sobo. - Nimamo trenutka.
Kakšna mora. - Kris.
Kaj? - Kristin.
Nisi ti kriva. Nisva jezna nate.
Mami. Mami! - Saj sem dobro.
Ej. Moj bog.
Ne morem.
Počasi. Torej, policija. Ja ali ne?
Joey pravi, da ne, dokler ne bo Jared na varnem doma.
In kdo, jebenti, ve za moj limit v igralnici?
Ja?
Zdaj pa poslušajte.
Ob južnem vhodu na most George Washington Bridge je parkirišče.
Ljudje iz igralnice naj tam pustijo denar.
Ko boste na mostu z denarjem, dobite navodila za naprej.
Če vas do polnoči ne bo tam, če ne boste sami,
če boste poklicali policijo, bomo vašega sina ubili.
Dajte ga na telefon, prosim ...
Jebela.
Jared! - Kaj, jebenti?
Jared? O, moj bog! Kje si bil?
Samo na sprehod sem šel. Pomiri se.
Kaj ... - Lagal si babici.
Derek, tukaj je. Vse je v redu.
Ne. Ne, ne. Izmuznil se je ven, lagal je tvoji mami in nama.
Nisem vedel, da je tako pozno. Žal mi je.
Pomirite se. - Samo odkrit bodi, prosim.
Si se s kom dobil? S fantom, punco? Samo povej.
Zdaj res ni pravi čas, da se zajebavaš.
Res ni čas, da se zajebavaš.
Ni čas, da se zajebavaš. - Počakajta. Samo počakajta.
Pogovori se z nama. Kaj se dogaja?
Nisi v težavah, ampak moraš povedati.
Jared.
Z nekom sem se pogovarjal.
Rekel je, da ima vse moje stvari.
Če bi prišel do njega, bi mi jih pokazal.
Zato sem lagal babi in se izmuznil.
Ko sem prišel tja, je imel moj pulover, tistega, katerega sem kupil novega.
Imel je tudi moje čevlje.
Všeč mu je bilo moje kolo, zato sem pustil, da naredi en krog.
Potem je prišel kombi. Neki tipi so skočili ven in ga vrgli noter.
Nič nisem mogel narediti.
Vzel sem kolo in se vozil okrog,
dokler nisem zbral poguma, da se vrnem domov.
Mišek moj.
Moj bog. Kako strašna izkušnja.
Mislim, da so hoteli mene. - Po čem to sklepaš?
Če bi prišli dve minuti prej, bi ugrabili mene.
Mišek moj.
Zakaj bi me hoteli ugrabiti?
Ne veva. - Ničesar ne veva.
Kaj veš o tem fantu? Kako mu je ime?
Nicky. Bo z njim vse v redu?
Odpri ga. Daj, odpri ga.
Pridi. Poglej me. Znaš vzeti tablete?
Ti je šef poslal gumijaste uspavalne tablete?
Ne govorim s tabo. Jared, znaš vzeti tablete?
Ne zajebavaj se z mano. Poglej jih. Veš, kako se jih vzame?
Dobro. Zdaj pa daj, Ruby.
Saj si pridna. V redu.
Živjo, Joey. - Sam.
Živjo.
Igralnica sprašuje, zakaj toliko denarja na hitro ...
To lahko odpoveš.
Tukaj je. Jared. V svoji sobi je.
Živjo, Joey. - Pozdravljeni, g. Browne.
Jared je tukaj?
To je pa dobro, ne? - Ja.
Lepo ste opremili.
Neprepoznavno je.
Kaj?
Kdo je to? - Derek.
S kom govorim, prosim?
Očka? Oči?
Kdo je to?
Je kaj narobe?
Ne, nič ni narobe. Samo informacije nas zanimajo.
Informacije vas zanimajo? O čem govorite, madona?
O čem govorite ... Halo?
Skenslali so me?
Klešče. Daj mi klešče.
Daj mi klinčeve klešče. Pridi sem.
Xavier, ustavi. Ustavi, jebenti!
Aked, kaj pa delaš? - Posnemi to. Hitro!
Ne. S teroristom se ne bom pogajal.
Nekega otroka imajo.
Zdaj lahko pokličemo policijo, ne? - Ne vem. Jo pokličemo, Joey?
So to oni? - Ja. Posnetek je.
Predvajaj ga.
Kristus božji.
Moj bog!
Pri miru bodi. Samo še huje bo, Jared.
Kristus božji.
O, moj bog.
Mislijo, da imajo Jareda. - Ampak ga nimajo.
Če to ugotovijo, lahko pridejo ponj.
Kaj naj zdaj?
Se pretvarjamo, da je to Jared?
Halo?
Boli.
Prosim, ubogajte jih.
Samo nekaj podatkov še potrebujemo.
Jared, povej kaj o sebi.
Pokličite Charisse.
Se slišimo opolnoči.
Če boste na mostu, in to sami.
Kako to mislite, sami?
En sam, brez policije.
In če ob 1.11 ne dobim denarja,
bo vaš fant, vaš vnuk, chef Jeff, umrl.
Prevod: Jake Dozier