Nu începe niciodată.
Și, astfel, nu se termină niciodată.
ESSEQUIBO TRĂIEȘTE O VIAȚĂ DE LUX
Cercul complet
Ce s-a întâmplat? Nu sunt toți?
Sunt prea mulți.
ÎN MEMORIA LUI QUINCY MAHABIR
- Garmen! - Nu! Nu acum, ți-am spus.
Cu fiecare minut în care nu facem nimic, părem slabi, părem derutați.
Oamenii, oamenii noștri, comunitatea, caută răspunsuri.
Polițiștii nu vor ridica un deget. Ce facem?
Aked, totul depinde de mătușa ta. Știi asta, nu?
Dar nu-mi spune nimic.
O iubesc, dar ne-au atacat familia. Familia mea.
Bine. Dră Mahabir, condoleanțe! Îmi pare rău, doamnă.
- Mă întorc acasă câteva zile. - În Georgetown?
- În Guyana? De ce? - Ca să aflu niște răspunsuri.
Mătușă, avem toate răspunsurile. Edward Chung ți-a ucis cumnatul.
Aked, nu e vorba de Edward Chung.
E vorba despre ceva ce s-a întâmplat cu foarte mult timp în urmă
și voi căuta niște sfaturi despre cum să reacționez exact.
Și crede-mă, voi reacționa.
Îți promit că vei juca un rol când o voi face.
- Un rol important. - Un rol important. Promit.
- Cu foarte mult timp în urmă". Cum? - Nu știu.
Ai dreptate să crezi că lucrurile rele care se întâmplă familiei tale
se întâmplă cu un motiv.
Dar l-am găsit pe cel responsabil de necazul tău
și e dispus să te lase să schimbi soarta familiei tale.
Însă trebuie să fii dispusă să iei anumite măsuri,
exact așa cum le prescrie el.
- Ești dispusă? - Da.
Înțelegi că, pentru a echilibra durerea lui,
pentru a închide cercul propriei sale suferințe,
care a început acum mulți ani din cauza răposatului tău soț, Ranwell,
va trebui să provoci aceeași durere pentru el.
- Știu. - Bine atunci.
Uite cum începem.
- Jared, dragule, e și un sfert. - Știu.
- Te pot ajuta cu ceva? - Nu, vin.
Nu te-ai atins de pâinea cu avocado.
Nu vreau să mori de foame până la pauză și să mănânci de la automat.
Mamă, am mâncat mai devreme. E de la mâncarea indiană de aseară.
Mi-ai văzut ghetele?
Sunt în dulapul cel nou, cu pantofii de exterior.
Am fost surprins să văd ședința de prezentare în program.
- Știm că vom refuza. - Nu știm asta.
Și, oricum, uneori poate fi bine să știm și de ce spunem nu.
Am o idee: ce-ar fi ca tatăl tău să aibă o astfel de întâlnire?
Adică să muncească?
N-a mâncat mâncare indiană.
Îți pun mâncarea și o apă în rucsac. Să o bei!
Și adu caserolele înapoi. Bine?
- Vin să te iau de la școală. Să nu fugi. - Tată, știu.
Dacă vrei să prinzi autobuzul, trebuie să plecăm.
Plătim bine înainte ca să-i patentăm numele și imaginea
și nu cerem decât să vină personal o dată, de două ori pe an.
În plus, chef Jeff și familia sa
vor avea mereu o cameră liberă.
Fie că e în Atlantic City...
...în Las Vegas...
...sau, atenție, în Macao.
- Ținem legătura. - Da.
Vezi? Întâlnirile astea sunt bune uneori.
- Deci... - Rezumatul, citatele de recomandare,
iar editura vrea să aprobați imaginea de pe copertă.
Și vor să știe dacă păstrează coada de cal.
- Doamne! - Te las pe tine să te ocupi de asta.
- Nu uita, tot ce trebuie să faci e... - Știu.
Trebuie să fiu drăguță și să nu-l întrerup.
Exact. Prezintă-ți argumentele, că sunt valide.
Are nevoie de tine. Trebuia să te implice în caz de acum un an.
Aș fi găsit un informator până acum, iar slujba mea n-ar mai fi în pericol.
- Așa că... - Știu că trebuie să rămân lucidă.
Să nu vorbesc despre trecut. Voi fi modelul servilității supuse.
Nu va ști cât de mult îl consider o nevăstuică trădătoare
- ...care și-ar vinde propria mamă... - Mel! Fața amabilă.
Da. Fața amabilă.
SERVICIUL DE INSPECTARE POȘTALĂ AL STATELOR UNITE
De ce nu recunoști de ce vrei să te implici în caz?
Pete Fong trebuie să reducă bugetul
și crezi că ești vulnerabilă pentru că ești într-o poziție inferioară.
Dar știm amândoi că nu ăsta e motivul pentru care ești vulnerabilă, nu?
Poate că nu vrei să mă implici în anchetă pentru că tărăgănează
și știi că aș face ceva în privința asta,
ceea ce te-ar pune într-o lumină proastă și ți-ar fi imposibil să mă concediezi,
ceea ce chiar vrei, dacă ar fi să fii sincer.
Dacă ar fi să fiu sincer...
...ești imposibil de suportat, Mel.
Uite, acum îți enervezi șeful în timp ce îi ceri o favoare.
Din nou.
Din nou?
Anul trecut, când mi-am riscat slujba nepredându-ți evaluarea psihologică...
- Îți amintești? - Manny!
Da. Da, m-ai rugat frumos, fără insulte.
Bine. Îmi pare rău. Și înțeleg. Ai dreptate. Apreciez, bine?
Dar nu vreau să vorbim despre trecut. Vorbesc despre viitorul meu.
Adică să lucrez la cazul Guyana. Bine?
- Nu se va întâmpla, Mel. - Manny!
- Întoarce-te la colegiul Queens. - Doamne!
Trebuia să-l predai acum două săptămâni.
Da. Da, ai dreptate.
Pentru că organizația aia criminală absolut uriașă,
condusă de un puști din cămin care le trimite buletine false liceenilor,
pune în pericol mai multe vieți decât gangsterii adevărați,
care omoară vagabonzi pentru o primă de asigurare.
Îmi pare rău. Tema nu e destul de sexy pentru tine?
Uite un fapt concret.
Când ești angajată, șeful tău îți atribuie sarcini.
Eu sunt șeful tău.
- Dacă nu-ți îndeplinești sarcinile... - Manny!
...ești concediată.
Vezi să nu fii concediată, Mel.
La naiba!
- Ei bine? - Lucrez la cazul Guyana.
Doamne! Bravo! Deci e de acord cu tine.
Nu.
Adică nu ți-a dat cazul?
Nu. Nu mi l-a dat.
- Dar ai spus că vei lucra la el. - Da. În timpul meu liber.
- Mel... - Da.
Următoarea. Gata?
Începem. Aliniază-te cu fața la mine. Nu e rău.
Cu ambele mâini. Stai cu ochii pe minge până ajunge în mănușă.
Așa.
Așa! Prinde-o! Dă-i viteză!
A fost greșeala mea. Bună treabă!
Ce? Serios? Iar și-a pierdut telefonul?
L-ai căutat peste tot? În spatele băncii de rezerve?
- Sub bancă? - Am zis că da.
Îl lăsasem în adidași.
Da, l-a pierdut.
Pe bune?
Ai văzut când i-am dat jos. Ai văzut că nu m-am mai întors la banca de rezerve.
Nu știu cum s-a întâmplat.
Ai auzit bine.
Da, o să-i ținem iar teorie, partea a șaptea.
- Bună! - Bună!
Cum a mers cu probele? Ai ales o câștigătoare?
Toate sunt câștigătoare.
Unde am rămas cu pierdutul lucrurilor?
I-am spus că nu mai primește unul nou. Ai auzit, nu, amice?
- Da. - Ai încercat cu Find My iPhone?
Telefonul trebuie să fie pornit ca să-l urmărim. Sunt sigur că l-au șters oricum.
Ești sigur?
Erai sigur și acum patru luni, când ai pierdut ceasul de la bunicul Jeff.
Ceasul bunicului? L-ai pierdut? Cum de n-am știut?
Și hanoracul. Preferatul lui.
Cel pentru care a stat la coadă
și pentru care a dat alocația pe patru luni ca să-l înlocuiască.
- Unde te duci? - Să încerc iar cu Find My iPhone.
Să mă anunțați când e gata cina.
- N-am terminat. - Derek, lasă-l!
Jared, ce facem pe mai departe? Care e planul?
Ce fel de sisteme punem în aplicare ca să terminăm cu astea?
Nu știu. Ce zici de unul în care nu pierd totul?
Am nevoie de doi băieți, preferabil din GT.
- Despre ce interval de timp vorbim? - Cât mai repede.
De ce Georgetown? Probabil că avem aici oameni care pot face tot ce vrei.
Nu, Garmen.
Vreau oameni care să facă ce spunem noi și să nu pună întrebări.
Natalia, maseuza, are un frate care a avut probleme în GT.
Vrea să vină cu cel mai bun prieten al lui. Să facem aranjamentele.
- Xavier! - Louis!
Ce se întâmplă? Uite!
Acum?
La revedere! Pa!
Louis!
- Deci chiar s-a întâmplat? - Da, omule.
Ai făcut rost de pașaport?
Când ajungem în pădure, dincolo de râu, ni-l dau și ne duc la aeroport.
Bună, Shakeela! Sunt eu, Xavier. Amicul meu s-a ținut de cuvânt.
Știu. Nu știu. Sora lui a aranjat totul.
Ne vom întâlni față în față. În sfârșit.
Fă-ți o poză mentală.
N-o să mai vezi toate astea foarte, foarte mult timp.
Mult timp.
Așa...
- Din Kingston în Georgetown, frate. - Da, frate.
Și acum, New York!
Da, da, da! New York!
- Da, frate. - Nebunie.
Hei, hei, Shakeela. Sunt eu, Xavier. Abia aștept să te văd pe viu.
Avem întâi o mică întâlnire,
dar anunță-mă când se termină orele și dă-mi un mesaj cu locul de întâlnire.
Louis, te așteaptă sora ta.
Vă va duce pe amândoi la întâlnirea cu Aked.
Un mic cadou pentru început.
Mulțumesc, dle Len.
- Mulțumesc, dle. - Mulțumiți-i dnei Mahabir. Sunt de la ea.
Am nevoie de pașapoarte.
Bine.
Hei, Xav...
O să fiu sincer cu tine.
N-a fost ideea surorii mele să venim aici.
Mi-ai spus că ea a aranjat totul.
Nu, șefa Nataliei a aranjat totul.
Sora mea nu va fi prea fericită să ne vadă.
Ca să știi.
Și îmi spui abia acum?
Da.
Am auzit că vindeai iarbă, Louis, ceea ce înseamnă că m-ai mințit la telefon.
Am fost păcăliți, Nat.
Ideea era că de data asta urma să-ți trimit eu bani.
Ideea e că sper că ești mulțumit, pentru că acum te-ai băgat în altceva.
Nici măcar nu mă saluți? Hei!
O să te salut când o să-mi treacă supărarea.
El e Xavier, prietenul de care ți-am zis.
Și el e din amonte.
Sora mea, Natalia.
- Mătușa mea e prietenă cu mama ta. - Te cunosc.
În școala primară, mi-ai furat mingea de fotbal.
Probabil. Nu știu.
Ei bine, Xavier, ai picioare. Poți veni și tu.
Să mergem. Vii sau nu? Nu e momentul să-l lăsăm pe Aked să aștepte.
HACK'S HALAL BUCĂTĂRIE CARAIBIANĂ
Cel mai important la Garmen Harry, în primul rând, loialitatea.
Numărul doi, loialitatea.
Și numărul trei?
Ce e numărul trei? Loialitatea.
Bine?
Garmen e șeful?
Garmen Domnul Harry" pentru tine.
Șefa e doamna Mahabir.
Sau, dar doar dacă vă dă ea voie, domnișoara M.
Ca să fiu sincer, Savitri Mahabir e mătușa mea.
Vreți să vorbiți cu ea? O faceți prin mine.
Întrebați-o pe Nat. Nu fac asta pentru nimeni. Nimeni!
Dar ea garantează pentru tine, frățioare.
De tine nu știu ce să zic.
Dacă e adevărat ce spui, le-ai fi de folos.
Cât plătesc?
O locuință, avocați pentru carte verde.
Uiți că ți-au plătit drumul, dar te iert.
Muncești să îți plătești datoria.
- Până la capăt. - Cât muncesc ca să plătesc datoria?
Cam 50.000 de unul, ceva de genul.
Dolari?
Dolari?" Îmi place tipul. Ești amuzant.
Da, dolari. Doar suntem în SUA.
Peste câteva săptămâni, un tip, Paul, o să-ți dea un test.
Savitri Mahabir, Garmen Harry,
Paul Tranquada, eu.
Voi.
Vă descurcați?
Da? Știți ce aveți de făcut?
Bine. N-aveți cum să-l ratați.
E în scaun cu rotile. Dacă e treaz, vorbește.
Sper că apreciați natura acestei oportunități.
- Da, domnule. - Da?
- Mulțumesc, domnule. - Da.
- Mulțumim, domnule Paul. - Cu plăcere.
Puteți pleca.
TELEFONUL LUI JARED VĂZUT ULTIMA DATĂ
NICKY: SALUT ! EȘTI JARED BROWNE ?
Nu, omule. Plasticul e în atmosferă
fiindcă astronauții aruncă chestii pe geam.
Acum avem plastic în sânge. De la NASA. Da. Scrie într-o carte.
Am citit toate cărțile. Toate! Cărțile sunt adevărul.
Știu că nu poți spune adevărul decât dacă îl scrii într-o carte.
Toți ceilalți știu asta. Înțelegi ce vreau să spun?
De unde știi? Pentru că cerneala costă bani.
Îmi pierd timpul cu proștii.
Sunt cititor. Citesc cărți. Asta fac.
Sunt supărați pe mine pentru că știu lucruri.
- Frate, avem ceva pentru tine. - Ce dracu'? Cine ești?
- Liniște! - Ce faci? Nu vreau, mulțumesc.
- Nu. - Relaxează-te. E în regulă.
- Nu-mi trebuie. - Am un mic cadou pentru tine.
De-al cui ești, omule? De-al lui Paul?
- Sunt doar un prieten. - Nu. Întreb...
- Vorbește mai încet. - Ce faci?
Cum...? Nu, nu, nu. Nu vreau nimic. Nu m-am mai drogat.
Nu, jur. Nu vreau, omule, mersi.
Nu, îmi pare rău. Haide, te rog, nu. Ce faci?
- Haide, mișcă! - Te rog. Nu, te implor. Oprește-te.
- Ajutor! - Hei, omule! Ajută-mă, omule!
Mișcă!
Mișcă-te acum, omule.
Natalia! Știai că vor face asta?
Știai?
Vor face să pară că a fost un accident, dar nu a fost niciun accident.
E mort acum, Nat. Escrocul ăla.
- Am încercat să ies, Louis. - Rahat!
- Am încercat. - La naiba!
Merg la școala de masaj două seri pe săptămână.
Fac curățenie la școala de masaj patru seri pe săptămână.
O am pe doamna Mahabir ziua, ca s-o pot plăti.
Aproape am terminat.
Când moare unul dintre ei, ești implicată și tu.
Băieții noi au rezolvat treaba cu Nielsen?
Doi. Unul mai bun decât celălalt.
Dar, cu antecedentele lui Nielsen cu drogurile,
cazul s-ar putea rezolva rapid.
Anticipăm să se plătească integral polița, 325.000 de dolari.
E bine. Bravo!
Dar asta se va întâmpla abia la anul.
Avem probleme mai mari anul ăsta,
mai ales că încerc să rezolv dezastrul financiar lăsat de Quincy...
Nu, Garmen. Garmen! Să ne concentrăm pe viitor.
Adică pe următorul proiect pe care l-ai pregătit, ce-o fi el?
Da.
De unde să știu dacă nu-mi spui ce e?
E cel mai important proiect pe care l-am făcut vreodată.
E vorba de un băiat.
Dar nu vreau să mai spun nimic, pentru că nu vreau să stric lucrurile.
Ți-e teamă să nu aduc ghinion, dar nu-l pot face dacă nu-mi spui ce e.
Nu-l vei face tu, ci Aked.
Doamnă...
Ai spus că e cel mai important proiect.
E și cel mai periculos.
Astfel, îl poți supraveghea, vei fi în siguranță și îl poți ajuta pe Aked.
Să nu se sinucidă.
Natalia, ți-am spus că va fi important. E foarte important. Care e problema ta?
De ce va compensa răpirea unui copil ce i s-a întâmplat lui Quincy?
DUCE PESTE 100 KG
- De-aia. - De-aia?
Da, de-aia.
- Aked... - Așa zice șefa.
Care jelește acum. Știi asta.
Mătușa m-a pus pe mine șef.
Da? Eu sunt responsabil de toate astea. Înțelegi?
Versiunea a șasea.
Îmi place asta.
Lăsăm bilete.
Chef Jeff sau altcineva, tatăl copilului,
parchează la bibliotecă și pac! Următorul loc.
Stația de metrou. Nu știu. Inventez.
Ajunge la bibliotecă, deschide un plic.
Felicitări, ai ajuns la bibliotecă.
Acum trebuie să-i dai viteză spre pod."
Voi fi isteț.
Da, Shakeela, sunt eu, Xavier.
Da, mă gândeam că am putea repeta faza.
Poate noaptea, de data asta.
Sau poate chiar în seara asta?
Mă duc să mă plimb.
Dacă ți-ai făcut temele și ai chef de relaxare,
sună-mă. Dar...
Da, te sun eu imediat.
N-ai fost pe aleea din spatele Gemini's Lounge, nu?
Ți se pare cunoscut?
Un cadavru, un scaun cu rotile.
- Noi am adus cearșaful. - Habar n-am.
Dacă îți descriu aleea, poate îți reîmprospătez memoria.
Întâi e Gemini's Lounge,
lângă e spălătoria, lângă e casa de amanet,
care, ca toate casele de amanet, are cameră de supraveghere,
care, după cum știi, sunt foarte bune mai nou.
- Dă-mi să văd. - Îmi pare rău, e proprietatea guvernului.
Dar numele meu e trecut aici.
Când ești gata să mi-l spui pe al tău, sună-mă.
Se va întâmpla în parcul Washington Square la 01:11, într-un cerc.
Vom fi în parc să ne asigurăm că nu ne abatem de la plan.
Va simți aceeași durere pe care am simțit-o când mi-am pierdut nepotul.
Băiat pentru băiat.
Echilibrul va fi restabilit și totul va fi bine.
Așa e.
Vreau să o aud direct de la domnul Joseph.
Totul va fi bine.
- Excelent! Mulțumesc, domnilor. - Mulțumesc. A fost o onoare, doamnă.
- Onoarea a fost de partea mea, vă asigur. - Ne vedem mâine-seară, la sărbătoare.
Da, mâine vom sărbători. Vin imediat, Natalia.
Da, doamnă Mahabir.
Natalia, e totul în regulă?
Da, doamnă Mahabir.
BROKERI AUTO, PERSONALI, COMERCIALI, IPOTECI
- Bună seara, domnule! - Seara bună!
Xavier, du-te în parcul Washington Square, în Lower Manhattan.
Caută pe Google. Doamna Mahabir vrea...
Se pare că sunt cercuri în parc, în diferite locuri.
Vrea să știe mărimile, unde și câte.
Da. Sfatul meu pentru tine, Xavier, e să-ți păzești spatele de data asta.
O seară bună, domnule!
Bun.
Nu cred că patru oameni care vorbesc două ore într-o cameră fac un film.
Bine. Credeam că o să te enervezi
că te-am adus la un film unde trebuia să citești.
Da, partea aia nu m-a ajutat.
Rahat! Stai așa!
Inspectorul Harmony la telefon. Cine o fi?
Mă numesc Xavier.
Dacă-ți dau informații, mă poți duce acasă?
Acasă, acasă? În Guyana?
Da.
Nu.
Dar pot încerca să-ți fac viața mai ușoară proporțional cu informațiile primite
și împărțind la cât de serios ți-ai distrus deja viața.
Se va întâmpla ceva mâine-seară.
E un prim pas bun. Al doilea pas: unde se întâmplă?
În parcul Washington Square.
E ora 04:00. De ce mă trezești?
O să-l omoare pe băiatul ăla.
Cel pe care-l răpesc. Am auzit-o. A spus-o doamna Mahabir.
Orice s-ar întâmpla, vrea să-l omoare.
De ce?
Crede că e un fel de răspuns la toate relele care s-au întâmplat.
- Care-i logica? - E nebună, atâta tot.
Dintr-odată, nimic din ce face nu mai are sens.
A adus niște oameni din Guyana săptămâna trecută și a făcut un plan.
L-a ales pe Xavier pentru plan, dar i-am zis că și tu ai fi bun.
- Ne trebuie cineva... - M-ai propus pentru asta?
- Ești supărată și m-ai propus? - Taci!
- Am un plan. Louis... - Exact asta nu vreau să fac.
Nu-l veți răpi pe băiat.
O să-l salvați.
O s-o facem împreună.
Poftim?
De ce?
Ai spus-o și tu, când moare cineva, sunt și eu implicată.
Încerc să fac ce e corect. Ar trebui să faci și tu la fel.
Natalia... Natalia!
Când se va întâmpla treaba asta?
Aked se temea că, dacă strânge o echipă prea repede, vor vorbi,
- ...așa că acum îi spune lui Xavier... - Când se va întâmpla?
În seara asta.
În seara asta? Și îmi spui abia acum?
A trebuit să aștept până a adormit Aked.
Nu știu cum o să le facem pe toate. Nu știu cum o să facem mare parte din ele.
Dar știu cum putem începe.
Îți trimit mesaj de unde să iei bicicleta.
Trebuie să fie aceeași bicicletă pentru rufe pe care o folosește Aked.
Vezi poza?
Și vreau să iei geanta asta neagră.
Ți-o trimit prin mesaj. Bine?
Și ia-ți o perucă. Orice fel de perucă.
Bine. Îți trimit adresa la care vreau să lași bicicleta.
Mă duc s-o iau după muncă și bag manechinul înăuntru. Bine?
Dă-mi mesaj când te apropii de parc. Bine?
Pe care dintre planurile mele îl alegem?
Pe cel în care aștepți să-ți spunem noi ce să faci.
- Când e asta? - Când îți spunem noi.
Au devenit foarte stricți. Nu mă lasă nici să-mi blochez telefonul.
Încearcă să demonstreze că eu sunt responsabil.
În plus, oricum nu pot ieși. Am meditații.
Dacă-ți promit că va merita?
De exemplu, îți pot spune ce s-a întâmplat cu lucrurile tale.
E o tranzacție de afaceri.
Îți spun mai multe în dubă. Bine? Haide.
Cum să fie răpirea unui băiețel o tranzacție?
Am zis că-ți spun mai multe în dubă.
Ești bine, Louis?
Ce-i cu tine? Sora ta a zis că te descurci.
Trebuie s-o pun la punct?
Haide!
Keesen!
Să mergem! Haide!
Vin și eu imediat. Stai să iau ceva.
Deci, ce ai pentru mine?
Doamnă agentă, m-am înșelat.
Nu se întâmplă nimic în seara asta. M-am înșelat.
Cum adică nu se întâmplă nimic?
Am greșit și îmi pare rău. Nu pot face asta.
- Nu poți da înapoi așa. - Îmi pare rău.
- Agentă Harm... - Xavier, nu poți...
Ești gata?
Da.
Era omul tău?
Da, era Xavier.
A zis că nu se întâmplă treaba din parcul Washington Square,
dar e clar că se întâmplă.
- O secundă. - Da.
Bună, Manny!
Știu că ești cu fiica ta în seara asta, așa că sper să auzi mesajul meu.
Și sper să ți se pară o veste bună.
Am investigat un pic de capul meu.
Am făcut-o în timpul liber, deci nu-ți face griji,
dar am reușit să găsesc un colaborator. Oarecum.
A spus că se întâmplă ceva în parcul Washington Square în seara asta.
Dar apoi a spus că nu se va întâmpla, ceea ce mă face să cred că se întâmplă
și că e ceva mai mult decât asasinatul ăla,
căci de ce ar ucide un vagabond în parcul Washington Square?
Simt că ar trebui să fiu acolo,
dar nu vreau să merg până nu primesc vești de la tine,
pentru că încerc să fiu profesionistă și să respect protocolul.
Când asculți mesajul, sună-mă.
Aștept telefonul tău.
Bine. Pa!
Aștepți aprobarea lui?
Da.
- Da. - Bine.
Jared?
- Jared? - Da.
S-a blocat cuptorul cu microunde. Nu se deschide ușa.
- Cuptorul cu microunde. Da. - Da.
Da. Nu e blocat. Acum e un sertar.
- Ce e? - Da.
Toată chestia asta...
Are un buton.
Doamne!
De când au renovat ai tăi, nu mai știu cum funcționează nimic.
Sigur nu ți-e foame?
Nu. Nu mă simt prea bine. Mă culc.
Nu ai meditații?
Cred că o să anulez.
Dacă sunt bolnav, nu vreau s-o îmbolnăvesc și pe Sarah.
Ai sunat-o?
Mi-am pierdut telefonul. Poți s-o suni tu pentru mine?
Mama a lăsat numărul scris lângă telefon.
Ești cam îmbujorat. Bine, scumpule, așa voi face.
- Mersi, bunico. - Vrei niște supă?
Nu, mă duc să mă culc. Nu prea mi-e foame.
- Bine. Sper să te simți mai bine. - Da.
- Dragul meu... Te iubesc. - Și eu te iubesc.
- Noapte bună, buni! - Noapte bună!
O vezi acolo?
E meditatoarea.
O să vină, o să se posteze lângă clădire, o să-și verifice telefonul.
Poate intră pe Instagram. Nu știu.
Dar așteaptă. S-ar putea să-l sune.
E pregătită. Apoi vor traversa parcul și se vor duce la Bean.
Vor face chestii pentru școală.
Acționăm imediat ce pleacă cu el, bine?
Ce dracu'?
Ce naiba?
I-am spus lui Len să-l urmărească în ultimele două sâmbete.
Stai, am un plan de rezervă.
Am niște uniforme FedEx. Poate ar trebui să batem la ușă.
Hei, Aked, el e? Uite acolo, la ușa aia?
Da, el e.
El e. Unde se duce? Unde se duce nenorocitul ăsta? Ce?
E sens unic. A luat-o pe sens unic. La naiba!
Ia-o pe următoarea stradă și fă dreapta!
Nu văd nimic.
Parcă ziceai că e deja acolo.
Da, știu.
Bine, pe aici. Ia-o pe aici.
Nu pot lua în serios nimic din ce spune.
Nu pot decât să mi-l imaginez stând pe scaun, cu folie de aluminiu...
Nu e corect!
Nu oricine poate purta o vulpe argintie ca tine.
Domnul să te binecuvânteze. Dar știi la ce mă refer.
Bună, mamă!
Mersi că m-ai anunțat.
Sper că nu te deranjează decizia executivă.
Da. N-are rost să facă meditații dacă e bolnav.
- Bine. Noapte bună! - Noapte bună!
- Noapte bună, Kris! - Noapte bună, dragă!
Cred că nu avea chef de meditații.
Bine, la naiba! Fă stânga aici. Aici.
- Aici? - Da.
Nimic?
La naiba!
Stai... Uite-l! Uite-l acolo!
Da. Keesen!
Du-te, Xavier, repede!
Bună! Mulțumesc. Cred că aveți telefonul fiului meu.
Mereu își pierde lucrurile.
- De fapt, îl avem pe fiul tău. - Poftim?
Fiul tău e la noi. Îl omorâm dacă nu faci ce spunem.
Stai așa.
- Nu tu comanzi aici. - Stai așa.
Nu mai vorbi și ascultă,
altfel va fi cea mai urâtă noapte din viața ta.
- Ce se întâmplă? - L-au răpit pe Jared.
Ba bine că nu! Uite ce se va întâmpla.
Dacă e o glumă, nu e amuzantă. Cine ești?
O să vă spun un număr și vă sugerez să îl scrieți.
- Vreau să vorbesc cu Jared. - Cine e la telefon?
Cine vorbește cu mine acum?
Trei sute paisprezece mii o sută cincizeci și nouă.
Notați numărul.
- Ce-i cu numărul ăsta? Sunt bani? - Unu, patru, unu...
Nu, trebuie să ne spui ceva. Dă-ne niște informații.
Adidași albi. Scrie ceva pe ei.
Bicicletă de munte Trek galben cu verde.
Vei fi sunat în curând și ți se va spune unde duci banii.
Da, bani gheață. Să nu fie bancnote mai mari de 20, mă auzi?
Nu știu. Întreabă-ți socrul care e limita lui de credit în Atlantic City.
Ești sigur, Clarence? Mai gândește-te.
Din nou. Scuze.
Desigur.
Sam, joc șah cu prietenul meu...
Sam! Mai încet!
Mai încet.
Poftim?
Îmi pare rău.
Trebuie să plec.
O să...
Spune-i că e o urgență. Am nevoie de bani în limita mea de credit.
- Nu pot acum, Joey! - Ți-a spus ceva?
Știu cât știi și tu. Sună-l pe Sey.
Dacă nu e în cazinou, trebuie să fie treaz pe undeva.
- Chef, ați uitat... - Nu acum, Bryce.
Da. Fă-o!
Sună-mă!
- Doamne... Dumnezeule... - A sunat cineva?
Derek! Joey l-a sunat pe omul meu din Atlantic City.
Nu ne-au spus nimic. Îmi pare rău că ești implicat.
Pentru ce îți ceri scuze?
- Tu ai făcut-o? Nu-ți cere scuze. - Stai. Joey?
- Stai, tată, a spus să nu chem poliția. - Joey nu e polițist.
- Nu mai e. E cel mai bun. - Am verificat. Era acolo.
- Kris, nu e vorba de tine. - Putem face o pauză?
- M-am uitat în camera lui. - Nu avem timp.
- E un coșmar. - Kris!
- Ce? - Kristin...
Nu e vina ta. Nu suntem supărați pe tine.
- Mamă! - Sunt bine.
Hei, hei, hei... Doamne!
Nu pot...
Bine, stați. Deci, poliția... Da sau nu?
Joey spune că nu până când Jared nu ajunge acasă în siguranță.
Bine? Și cine naiba știe de limita mea de credit la cazinou?
- Da? - Bine, ascultă-mă.
E o parcare lângă intrarea sudică pe podul George Washington.
Spune-le băieților de la cazinou să lase banii acolo.
Când vei fi pe pod, vei primi următoarea instrucțiune.
Dacă nu ești acolo la miezul nopții, dacă nu ești singur
sau dacă a fost chemată poliția, fiul tău va fi ucis.
Dă-mi-l pe fiul nostru la telefon, te rog.
La naiba!
- Jared! - Ce naiba?
Jared? Dumnezeule! Unde ai fost?
Mamă, am ieșit să mă plimb. Calmează-te.
- Ce? - Ți-ai mințit bunica.
Derek, e aici. E în regulă.
Nu. A plecat pe furiș. A mințit-o pe mama ta și pe noi.
Nu mi-am dat seama cât e de târziu. Îmi pare rău.
- Te rog, fii sincer cu noi. - Calmează-te.
Te-ai văzut cu cineva? Un băiat? O fată? Nu contează. Spune-ne.
Nu e momentul să te prostești, fiule.
Nu e momentul să te prostești.
- Nu e momentul să te prostești. - Stați așa.
Trebuie să ne spui, amice. Ce se întâmplă?
Nu ai probleme, dar e important.
Jared!
Am vorbit cu un băiat.
A zis că la el sunt toate lucrurile mele
și că mi le arată dacă mă duc să mă văd cu el.
Așa că am mințit-o pe buni și am plecat pe furiș.
Purta hanoracul meu, ăla primul, de dinainte să-l iau pe ăsta la fel.
Avea și adidașii mei.
I-a plăcut mult bicicleta, așa că l-am lăsat să dea o tură cu ea.
Apoi a apărut o dubă. Niște tipi au sărit jos și l-au aruncat în ea.
N-am putut face nimic.
Mi-am luat bicicleta și m-am plimbat aiurea
până mi-am făcut curaj să mă întorc acasă.
Scumpule...
Doamne! Cred că a fost oribil.
- Cred că pe mine voiau să mă ia. - De ce crezi asta?
Dacă ajungeam cu două minute mai devreme, pe mine m-ar fi răpit.
Scumpule...
De ce ar vrea cineva să mă răpească?
- Nu știm. - Nu știm nimic, amice.
Ce știi despre băiatul ăsta? Cum îl cheamă?
Îl cheamă Nicky. O să fie bine?
Deschide-l. Deschide-l imediat. Deschide-l. Da.
Vino aici. Uită-te la mine. Știi să iei pastile?
Ți-a trimis șeful somniferul cu ursuleți gumați?
Nu vorbesc cu tine. Jared, știi să iei pastile?
Nu te juca cu mine. Uită-te la astea. Știi cum să le iei?
Bine. Bine, Ruby. Așa.
Ești bine. Bine.
- Bună, Joey! - Sam...
Salutare!
Cei de la cazinou au întrebat de ce îți trebuie atâția bani atât de repede.
Poți să anulezi cererea.
E aici. Jared. E în camera lui.
- Bună, Joey! - Ce mai faceți, dle Browne?
Jared e aici?
- Asta e bine, nu? - Da.
Arată bine apartamentul.
Nici nu-l recunosc.
Poftim?
- Cine e? - Derek!
Te rog. Cu cine vorbesc?
Tati? Tată?
Cine e?
E vreo problemă?
Nu, domnule. Nu e nicio problemă. Trebuie doar să adunăm niște informații.
Să adunați informații? Despre ce naiba vorbești?
Despre ce dracu' vorbești? Alo?
M-au pus pe mut"?
Cleștele. Dă-mi cleștele.
Dă-mi dracului cleștele! Vino aici.
Xavier, trage pe dreapta. Trage naibii pe dreapta!
- Aked, ce faci, frate? - Înregistrează acum. Repede.
Nu. Nu negociez cu un terorist.
Au răpit copilul cuiva.
- Acum sunăm la poliție, nu? - Nu știu. Sunăm la poliție, Joey?
- Stai, ei sunt? - Da. E un filmuleț atașat.
Să-l vedem.
- Dumnezeule mare! - Dumnezeule!
Nu te mișca. Înrăutățești situația, Jared.
Iisuse Hristoase! Dumnezeule!
- Cred că l-au răpit pe Jared. - Dar nu e așa.
Dacă află că nu e el, ce-i va opri să încerce iar să-l răpească?
Ce facem? Ne prefacem că e Jared?
Alo?
Doare.
Vă rog, faceți ce vă cer.
Mai avem nevoie de câteva detalii.
Jared, vreau să vorbești despre tine.
Sun-o pe Charisse.
Vorbim la miezul nopții dacă ești pe pod și dacă ești singur.
Stai. Cum adică singur?
O singură persoană, fără poliție.
Și dacă nu am banii până la ora 01:11,
băiatul, nepotul tău, chef Jeff, e mort.
Traducerea: Raluca Dragomir