Nemá to začátku.
A proto ani konce.
ESSEQUIBO DOPŘEJTE SI ŽIVOT V LUXUSU
Uzavřený kruh
Co se děje? Tohle není všechno?
Je toho moc.
NA PAMÁTKU QUINCYHO MAHABIRA
- Garmene. Garmene. - Ne, ne. Řekl jsem, že teď ne.
Každá minuta nečinnosti vypadá jako slabost. Zmatenost.
Ty lidi, naši lidi, komunita, chtěj slyšet odpovědi.
Poldové to neřeší. Tak co uděláme?
Akede, rozhodne tvá teta. To přece víš, ne?
Ona mi nic neřekne.
Jo, mám ji rád, ale tohle je rodina. Moje rodina.
Jasně. Paní Mahabirová, upřímnou soustrast. Je mi to moc líto.
- Na pár dní se vrátím domů. - Domů do Georgetownu?
Zpátky do Guyany? Proč?
Hledat odpovědi.
Teto, známe všechny odpovědi. Tvého švagra zabil Edward Chung.
Akede, tady nejde o Edwarda Chunga.
Tady jde o něco, co se stalo kdysi dávno,
a já potřebuju nějaké vodítko, abych mohla správně zareagovat.
A věř mi, že zareaguju.
A až to udělám, slibuju, že toho budeš součástí.
- Významnou. - Významnou. To slibuju.
Kdysi dávno? Jak dávno?
Tak to nevím.
Máte pravdu, že ty zlé věci se dějí vaší rodině
z nějakého důvodu.
Já jsem ale našel člověka zodpovědného za vaše neštěstí
a je ochotný umožnit vám zvrátit osud vaší rodiny.
Jen musíte být ochotná učinit jisté kroky,
přesně, jak vám je nařídí.
- Jste ochotná? - Ano.
Uvědomte si, že vyvážit jeho bolest
znamená uzavřít kruh jeho utrpení.
Utrpení, které započalo před mnoha lety vinou vašeho zesnulého muže Ranwella.
Budete muset způsobit stejnou bolest, v jeho zastoupení.
- Já vím. - Tak dobře.
Můžeme začít tady.
- Jarede, broučku, je tři čtvrtě. - Já vím.
Potřebuješ něco? Ráda bych totiž...
- Ne, už jdu. - Toho toustu ses ani nedotkl.
Nechci, abys měl o přestávce hlad a kupoval si něco z automatu.
Mami, už jsem jedl. To indický jídlo od večeře.
Kde mám boty na baseball?
V té nové skříni s botami na ven.
Docela mě překvapilo, že je na programu ta nabídková schůzka.
- Víme, že to odmítneme. - Ne, to nevíme.
A i kdyby, občas je fajn vědět, proč říkáme ne.
Mám nápad.
Co kdyby se jedné schůzky účastnil tvůj táta?
Jako že by doopravdy pracoval?
On to indický jídlo nesnědl.
Hele, dám ti jídlo a vodu, tu vypiješ, do batohu.
Krabičky přines zpátky, jo?
Vyzvednu tě po škole, tak tam počkej.
Tati, já vím.
Jestli chceš stihnout autobus, přidej.
Zaplatíme zálohu za licenci na jeho jméno a tvář...
ŠÉF JEFF RESTAURACE
... a on se tu jednou, dvakrát do roka objeví.
Navíc budou mít šéf Jeff i jeho rodina
vždy k dispozici pokoj.
Ať už v Atlantic City,
Las Vegas,
nebo v úžasném... Macau.
- Ozveme se. - Jo.
Vidíš? Taková schůzka jednou za čas je fajn.
- No a teď... - Anotace, záložka
a nakladatel chce schválit obrázek na obalu.
- Jasně. - A chtějí vědět,
jestli si nechá culík.
- Proboha. - Nechám to na starost tobě.
CO SE VAŘÍ
- Nezapomeň, musíš jen... - Já vím.
Musím být milá a neskákat do řeči.
Přesně tak. Hlavně se musíš obhájit, argumenty máš.
Potřebujou tě. Měli tě na to dát už loni.
Jo, už bych měla někoho v base
a má práce by nevisela na vlásku.
- Takže... - Takže vím, že se musím soustředit,
nemluvit o minulosti.
Budu představovat vzor poslušnosti
a jemu nikdy nedojde, že v něm vidím hajzla,
- co by prodal vlastní matku za... - Mel. Mel. Milý výraz.
Jo. Milý výraz.
POŠTOVNÍ INSPEKCE USA
Proč neřekneš rovnou, že chceš ten případ?
Pete Fong musí osekat rozpočet oddělení.
Myslíš, že jsi zranitelná, protože jsi nízko v hierarchii.
Ale oba víme, že tvá zranitelnost má jiný důvod, ne?
Možná mě ve skutečnosti nechceš dát na ten případ, protože se zasekl
a ty víš, že bych s ním pohnula,
ty bys vypadal blbě
a bylo by pro tebe nemožný mě vyhodit,
což, budeš-li upřímný, opravdu chceš, že?
Budu-li upřímný...
tak se s tebou nedá vyjít, Mel.
Třeba teď žádáš laskavost a opět se klidně
pustíš do svého šéfa.
Opět?
Minulý rok jsem riskoval místo, když jsem neodevzdal tvůj psychologický posudek.
- Vzpomínáš si? - Manny.
Jo. Jo.
Řekla sis o to hezky, bez nějakých urážek.
Dobře. Omlouvám se.
A chápu to. Máš pravdu. Vážím si toho, jasný?
Nechci se hrabat v minulosti. Mluvím o své budoucnosti.
Tedy o práci na tom guyanským případu. Ano?
- To se nestane, Mel. - Manny.
- Vrať se k té věci z Queens College. - Bože.
Už jsi to měla mít 14 dní hotové.
Jo. Ano, máš pravdu.
Protože rozsáhlá zločinecká organizace,
kterou vede kluk z kolejí, co posílá falešný průkazky středoškolákům,
ohrožuje víc životů
než skuteční gangsteři, co vraždí bezdomovce
kvůli pojištění?
No tak pardon.
Ten úkol pro tebe není dost sexy?
Něco ti řeknu.
Když dostaneš úkol, přiděluje tě na něj tvůj šéf.
To jsem já.
- Když ten úkol sakra nesplníš... - Manny.
... máš padáka.
A to nechceš, Mel.
Kruci.
- Tak co? - Budu dělat na tom guyanským případu.
No páni. Výborně. Tak jste se domluvili.
Ne.
Takže on tě na ten případ nenasadil?
Ne. Ne. Nenasadil.
- Ale říkalas, že to budeš dělat. - Jo. Ve svým volnu.
- Mel. - Jo.
Další. Můžem?
To je ono. Bacha na postoj. To... není zlý.
Obě ruce. Sleduj ho až do rukavice.
Jdeme na to.
Makej, zaber! Běž! Neflákej se!
Moje chyba. Snažil ses.
Cože? Vážně? On zase ztratil mobil?
- Díval ses všude? I za střídačku? - Jo, tati.
- Pod lavičku? -Říkám, že jo.
Měl jsem ho v botě.
No jo, jasně.
Fakt?
Viděls, že jsem se tam přezul. A na střídačku jsem se nevracel.
Nevím, jak se to stalo.
Jo, slyšelas dobře.
Jo, promluvíme s ním. Už posedmý.
- Ahoj. - Ahoj.
Tak co propagační fotky? Máš vítěze?
No jo, vyhráli všichni.
A jak se to vyvíjí s těmi "poztrácenými" věcmi?
Řekl jsem, že tentokrát nový nebude. Je to jasný, kamaráde?
- Jo. - Zkusils vyhledávací aplikaci?
Funguje, když je puštěnej. Určitě dali tovární nastavení.
Určitě?
Před 4 měsíci, když jsi ztratil hodinky od dědy, sis byl taky jistý.
Hodinky od dědy? Tys je ztratil? Proč to nevím?
A mikinu. Svou oblíbenou.
Tu, co na ni tak čekal,
a pak za ni utratil čtyřměsíční kapesné.
- Kam jdeš? - Zkusím znovu tu aplikaci.
Zavolejte mě k večeři.
- Neskončil jsem. - Dereku, nech ho.
Jestli to máme vyřešit, Jarede, musíš nám pomoct. Jak zní plán?
Jaký systém nasadíme, aby tohle všechno přestalo?
Já nevím. Co třeba ten, ve kterým bych nic neztrácel?
Potřebuju dva nové hochy. Nejlíp z Georgetownu.
- O jakém časovém rámci hovoříme? - Co nejdřív to půjde.
Proč Georgetown? Máme přece lidi, kteří udělají, co potřebujete.
Ne, Garmene.
Chci lidi, kteří udělají, co řeknu, a nebudou se ptát.
Natalia, ta masérka, má bratra. V Georgetownu se dostal do problému.
Chce přijet s nejlepším kamarádem. Zařiďte to.
-Čau, Xaviere. - Louisi.
Jak se vede? Koukej.
Už?
Ahoj, lidičky. Čau.
Louisi.
- Takže je to fakt pravda? - Jo.
Dostal jsi pas?
Až budem v tom lese za řekou,
tak nám ho daj a pak nás vezmou na letiště.
Čau, Shakeelo. To jsem já, Xavier.
Kámoš splnil slib.
Ano. Ano.
To nevím. Všechno zařídila jeho ségra.
Takže se uvidíme. Konečně.
Mizíme.
Teď nás tu pěkně dlouho neuvidí.
Dlouho. Dlouho.
Jedem.
- Z Kingstonu do Georgetownu, brácho. - Ano.
A teď New York!
Jo, jo, jo! New York!
No jo.
Síla.
Ahoj, Shakeelo. To jsem já, Xavier.
Nemůžu se dočkat, až tě uvidím.
Nejdřív se s někým sejdeme,
ale dej vědět, kdy ti končí škola, a pošli SMS, kde se chceš sejít.
Louisi, ségra na tebe čeká.
Vezme vás oba na schůzku s Akedem.
Malej dáreček do začátku.
Díky, pane Lene.
- Díky, pane. - Děkujte paní Mahabirové. To je od ní.
Jo, a potřebuju vaše pasy.
Jasně.
Hej, Xave.
Řeknu ti to na rovinu.
To, že jsme tu, nebyl nápad mý ségry.
Říkals, že všechno zařizuje ona.
Ne, všechno zařizuje Nataliin šéf.
Ségra asi nebude ráda, že nás uvidí.
Jen tě varuju.
A to mi říkáš až teď?
Jo.
Prý jsi prodával trávu, Louisi, to znamená, žes mi do telefonu lhal.
Podrazili nás, Nat.
Ale já ti chtěl ty peníze poslat.
Tak hlavně, abys byl spokojenej, protože ses namočil do nový věci.
Ani mě nepozdravíš? Hej!
Pozdravím, ale až mě přejde vztek.
Tohle je Xavier. Kámoš, jak jsem ti říkal.
Taky ze severního břehu.
Má sestra Natalia.
- Má teta kamarádí s tvou matkou. - Tebe já znám.
Na základce jsi mi ukradl kopačák.
Možná. Fakt nevím.
Xaviere, nohy máš. Takže můžeš jít s náma.
Jdeme. Tak jdeš, nebo ne? Akeda bych nenechávala čekat.
HACK'S HALAL KARIBSKÁ KUCHYNĚ
Co se týče Garmena Harryho... Za prvé, loajalita.
Za druhé, loajalita.
A za třetí?
Co bude za třetí? Jo, loajalita.
Ano?
Garmen je ten šéf?
Pro vás je Garmen "pan Harry".
Šéf je paní Mahabirová.
Nebo, a jen když vám to dovolí, paní M.
Na rovinu, Savitri Mahabirová je má teta.
Když s ní budete chtít mluvit, přese mě.
Požádejte Nat. Pro nikoho bych to neudělal. Pro nikoho.
Ale ona se za tebe přimluvila, bratříčku.
Ty... o tobě nic nevím.
Ale jestlis o sobě nekecal, využijou tě.
Kolik je plat?
Bydlení, právníci na zelenou kartu
a nezapomeňte, že vám zaplatili cestu, ale tu vem čert.
Odpracujete si to.
-Žádný omezení. - Kolik si odpracuju?
Asi 50 litrů, tak nějak.
V dolarech?
"V dolarech?" Líbí se mi. Vtipnej.
Jo, v dolarech. Teď už jste jinde.
Za pár tejdnů vám Paul dá úkol na zkoušku.
Savitri Mahabirová, Garmen Harry,
Paul Tranquada, já...
vy.
POJIŠŤOVNA MAHABIR PARTNERS
Jste v pohodě?
Jo? Víte, co máte dělat?
Tak jo. Nesmí vám utéct.
Je na vozíku. Když je vzhůru, mluví.
Doufám, hoši, že si vážíte téhle příležitosti.
- Ano, pane. - Jo?
- Díky, pane. - Jo.
- Díky, pane Paule. - Není zač.
Tak jo, můžete jít.
JAREDŮV IPHONE VIDĚN NAPOSLEDY ZDE
Nicky: Ahoj. Jsi Jared Browne?
Ne, ne, ne. Plasty jsou v atmosféře proto,
že blbý astronauti házej bordel z oken.
Teď už máme plasty i v krvi. Kvůli NASA.
Jo, je to v knížce.
Já čtu všechny knížky, víte? Knížky jsou pravda.
Vím, že jediná možnost, jak říct pravdu, je dát ji do knihy.
A ostatní se ji dozví. Víte, co říkám?
A jak to poznáte? Protože inkoust stojí prachy.
Jen na tyhle hovadiny plejtvám časem.
Jsem čtenář knih. Čtu knihy. Tohle dělám.
Nesnášej mě, protože vím svoje.
- Hej, kámo, něco pro tebe máme. - Co je, sakra? Kdo jseš, chlape?
- Jen klid. - Co to děláš? Ne, nic nechci.
- Jsem v pohodě. - Buď v klidu.
- Jsem v pohodě. - Mám pro tebe dáreček.
Kdo vás poslal? Jste od Paula?
- Jsem jen kámoš. - Ne, řekni...
- Neřvi tak. - Co to děláš?
Jak to...? Ne, ne, ne. Nic nechci. Jsem čistej.
Přísahám, že nic nechci. Nechci.
Omlouvám se. No tak, prosím. Ne. Co to děláš?
- No tak, pohyb. - Prosím. Ne, prosím. Dost.
- Pomoc. - Hej, pomoz mi. Dělej.
Pohyb.
Pohni se.
Natalie. Tys věděla, že to udělaj?
Tys to věděla?
Narafičili to jako nehodu. Ale nebyla to nehoda.
On to kurva věděl, Nat. Ten šmejd.
- Chci z toho pryč, Louisi. - Kurva.
- Snažím se. - Kurva.
Dva večery v týdnu jsem v masérský škole.
Čtyři večery v týdnu v tý masérský škole uklízím.
Přes den dělám pro paní Mahabirovou, abych jí splatila dluh.
Brzy ho splatím.
Pokaždý když někdo z nich umře, Natalie, jseš spoluviník.
To byli ti noví hoši, co se vypořádali s Neilsenem?
Oba dva. Jednomu to šlo o něco líp,
ale s ohledem na Neilsenovu drogovou minulost
by se to mohlo vyřídit rychle.
Očekáváme vyplacení kompletní pojistky. 325 tisíc dolarů.
Výborně. Dobrá práce.
Ale ne dřív než příští rok.
Letos máme větší problémy,
zejména s ohledem na snahu urovnat ten finanční chaos, co nám tu Quincy nechal...
Ne, Garmene. Garmene. Díváme se dopředu.
Myslíte na vaši další zakázku? To tajemství? Co už brzy přijde?
Správně. Ano.
Ale jak mám něco vědět, když mi nic neřeknete?
Zatím nejdůležitější věc, co jsme dělali.
Týká se jistého chlapce.
Jen vám zatím neřeknu víc, protože to nechci zakřiknout.
Nechcete, abych vám přines smůlu,
ale jak to mám rozjet, když nic nevím?
Nepovedete to vy. Ale Aked.
Madam.
Má to být ta nejdůležitější věc.
Je taky nejnebezpečnější.
A takhle můžete dohlížet, být v bezpečí a pomáhat Akedovi.
Aby to vůbec přežil.
Říkal jsem, že to bude velký. A je. S čím máš problém?
Proč by únos kluka měl napravit, co se stalo Quincymu?
NA 100 KG PRÁDLA
- Protože. - Protože?
Jo. Protože.
- Akede. Akede. - Naše šéfová,
která teď truchlí, zná důvod.
Hele, teta mi dala velení.
Chápeš? Já tomu všemu mám velet. Rozumíš?
Verze šest.
To se mi líbí.
Necháváme vzkazy. Ano?
Takže se šéf Jeff, nebo někdo jinej, klukův táta,
prostě se vydaj do knihovny, bum, další místo.
Stanice metra. Nevím, vymejšlím si.
Bum. Jsou v knihovně, otevřou obálku.
"Blahopřejeme, došli jste do knihovny."
"Teď se přesouváte na most."
Musíme na to chytře.
Jo, ahoj, Shakeelo. To jsem já, Xavier.
Napadlo mě, že to možná zkusíme znovu.
Tentokrát třeba v noci.
A co třeba dneska v noci?
Půjdu se teď projít,
takže jestli máš hotový všechny úkoly a měla bys na mě náladu,
tak jo, prostě mi zavolej. A...
Jo, zavolám ti zpátky.
Nebyl jste včera večer
náhodou v uličce za Gemini's Lounge?
Neříká vám to místo nic?
Jako že mrtvola, invalidní vozík...
- Zakrývali jsme je plachtou. - Nic nevím.
Napadlo mě, že když vám tu uličku popíšu, tak vám to naskočí.
Víte, Gemini's Lounge
je vedle veřejné prádelny a taky zastavárny,
která, jako všechny zastavárny, má bezpečnostní kameru,
a ty, jak asi víte, jsou dnes dost kvalitní.
- Tak ukažte. - Pardon, to je majetek vlády.
Nicméně, tady je moje jméno.
A až mi budete chtít říct svoje, zavolejte.
Stane se to ve Washington Square Parku v 1:11, uprostřed kruhu.
Budeme tam, ať máme jistotu, že nedojde k odchylce od plánu.
Pocítí stejnou bolest jako já při ztrátě vnuka.
Kluk za kluka.
A bude nastolena rovnováha.
A všechno bude v pořádku.
Ano.
Ať mi to řekne přímo pan Joseph.
Všechno bude v pořádku.
Výborně. Výborně. Díky, pánové.
Díky. Bylo mi ctí, madam.
Ne, mně bylo ctí, věřte mi.
Uvidíme se zítra večer na té oslavě.
Ano. Zítra budeme oslavovat. Hned jsem u tebe, Natalie.
Ano, paní Mahabirová.
Natalie, je všechno v pořádku?
Ano, paní Mahabirová.
VOZY, OSOBY, FIRMY, HYPOTEČNÍ ÚVĚRY
- Dobrý večer, pane. - Dobrý večer.
Xaviere, potřebuju, abys šel do Washington Square Parku, na Dolní Manhattan.
Najdeš to na webu. Paní Mahabirová chce...
V tom parku jsou zřejmě různé kruhy.
Máš zjistit, jak velký, kde a kolik.
Jo. Radím ti, Xaviere, dávej na sebe bacha.
Nashle, pane.
Tak jo.
Prostě se mi nezdá, že čtyři lidi mluvící dvě hodiny v jedný místnosti, je film.
Jasně. Prostě jseš naštvaná,
že jsem tě vzala na film, kdes musela číst.
Jo, to mi moc nepřidalo.
Kruci. Moment.
Tady inspektorka Harmonyová. Kdopak to je?
Jmenuju se Xavier.
Když vám dám informace, dostanete mě domů?
Co je to domů? Do Guyany?
Ano.
Ne.
Ale můžu se pokusit usnadnit vám život úměrně důležitosti těch informací.
A s ohledem na to, jak vážně jste si podělal život.
Zítra večer se něco stane.
To je dobrý první krok. Teď druhý: kde se to stane?
Ve Washington Square Parku.
Jsou čtyři ráno. Proč mě budíš?
Oni toho kluka zabijou.
Toho, co chtějí unést. Slyšela jsem paní Mahabirovou.
Nevím, o co jde, ale chce ho zabít.
Proč?
Myslí, že je to odpověď na všechno to zlo, co se děje.
Jaký to má smysl?
Přeskočilo jí.
Takže nic z toho, co dělá, nemá smysl.
Minulý týden sem přivezla ty lidi z Guyany a vymyslela plán.
A on na to vybral Xaviera, ale já doporučila i tebe.
- Jako dalšího. - Tys mě do toho zatáhla?
- To ty za to můžeš? - Ticho.
- Mám plán. Lousi. - To je přesně to, co dělat nechci.
Neuneseš toho kluka.
Ty ho zachráníš.
My spolu.
Cože?
Proč?
Říkal jsi, že když někdo umře, jsem spoluviník.
Snažím se udělat správnou věc. A ty bys měl taky.
Natalie. Natalie.
To, co se má stát, kdy se to stane?
Aked se bál, že když sestaví tým moc brzy, vykecaj to,
- takže zatím víme... - Natalie. Kdy se to stane?
Dnes v noci.
Dnes v noci? A to mi říkáš až teď?
Čekala jsem, až Aked usne.
Nevím, jak to všechno uděláme. Nevím, jak si s tímhle poradíme.
Ale vím, že to aspoň musíme zkusit.
Napíšu ti, kde seženeš kolo.
Musí být jako to z prádelny, co používá Aked.
Vidíš tuhle fotku? Ano?
A musíš sehnat tenhle černej pytel.
Posílám ti to esemeskou. Ano?
A sežeň paruku. Jakoukoliv.
Ano. Posílám ti adresu, kde chci, abys nechal to kolo.
Po práci si ho vyzvednu, strčím tam tu figurínu. Platí?
Potřebuju, abys mi napsal, až budeš blízko u parku. Ano?
Který z mých plánů provedeme?
Ten, při kterým počkáš, až ti dáme pokyn.
- Kdy to bude? - Až řeknem.
Teď mě hrozně hlídaj. Ani si nesmím zamykat mobil.
Vtloukaj mi do hlavy, že mám bejt zodpovědnej.
A stejně nesmím ven. Mám vlastní učitelku.
A když řeknu, že to bude stát za to?
Třeba... že se dozvíš, co se stalo s tvýma věcma?
Je to obchodní transakce.
Řeknu ti o tom víc v dodávce. Ano? Jdeme.
Jak může být únos malýho kluka obchodní transakce?
Řekl jsem, že ti řeknu víc v dodávce.
V pohodě, Louisi?
Co je s tebou? Tvá ségra říkala, že to zvládneš.
Takže mi kecala?
Neblbni.
Keesene.
Jedem. Pohyb.
Za chvilku jsem tam. Jen si něco vezmu.
No tak co máte?
Jo, paní agentko, spletl jsem se.
Dnes večer nic nebude. Byl to omyl.
Jak to myslíte, nic nestane?
Podělal jsem to. Už se to nestane.
- Nemůžete vycouvat... - Omlouvám se...
- Agentko Harm... - Xaviere, to...
Připraven?
Jasně.
To byl ten tvůj chlap?
Jo, to byl Xavier.
Ve Washington Square Parku se prý nic nestane,
ale určitě stane.
- Jen... dej mi chvilku. - Jo.
Ahoj, Manny.
Vím, že dnes večer máš dceru, tak doufám, že si to poslechneš.
Taky doufám, že je to dobrá zpráva,
ale... trochu jsem se utrhla.
Ovšem ve svým volnu,
takže žádnej strach, jen se mi podařilo sehnat informátora.
A ten řekl, že se dnes v noci ve Washington Square Parku něco stane.
A pak řekl, že nestane. Tak si myslím, že stane,
a že to bude něco většího než zabití bezdomovce,
protože proč by ho zabíjeli ve Washington Square Parku?
Proto cítím, že bych tam měla být,
ale nechci jít, dokud se mi neozveš,
protože se snažím být profesionální a držet se protokolu.
Takže... až si to poslechneš, ozvi se mi,
a... jo, zatím nedělám nic.
Tak jo. Čau.
Takže čekáš na jeho souhlas, nebo...?
Jo. Jo.
- Jo. - Fajn.
Hey, Jarede?
- Jarede? - Jo?
Zasekla se mikrovlnka. Nejdou otevřít dveře.
- Jo, mikrovlnka. Jo. - Ano.
Jo. Není zaseklá. Teď je to šuplík.
- Cože? - Jo.
Teď je to celý jinak.
Je tam tlačítko.
Panebože.
Co to tví rodiče přestavěli, není tu nic na svém místě.
Určitě nemáš hlad?
Ne. Není mi nějak dobře. Dneska jdu spát dřív.
Učitelka dnes nepřijde?
Asi to musím zrušit.
Je mi blbě, nechci Sarah nakazit, takže... Jo.
Volal jsi jí?
Vlastně jsem ztratil mobil. Myslíš, že bys jí mohla zavolat?
Máma nechala číslo na ubrousku vedle telefonu.
Jsi trochu zarudlý. Ano, zlatíčko, zavolám.
- Díky, babi. - Nedal by sis polívku?
Ne, jdu rovnou do postele. Vážně nemám hlad.
- Dobře. Snad se ti udělá líp. - Jo.
- Broučku můj. Mám tě ráda. - Já tebe taky.
- Dobrou, babi. - Dobrou.
Vidíš ji támhle?
To je ta učitelka.
Teď stojí před tím barákem a kontroluje si mobil.
Zřejmě Instagram, či co. Netuším.
Fakt nevím. Ale čeká, asi mu volá.
Je připravená. Pak se spolu vydaj přes park a k Fazolce.
Asi se budou učit.
Jakmile se tam vydaj, vyrazíme i my, ano?
Co je, sakra?
Krucifix.
Řekl jsem Lenovi, ať ho poslední dvě soboty sleduje.
Moment, náhradní řešení.
Mám tu ohozy z FedExu, zajdem tam, zaklepem.
Hej, Akede. Je to on? Vylezl z těch dveří.
Jo, to je on.
To je on. Kam to jede? Kam to ten parchant jede? Cože?
Jednosměrka. Vjel do ní. Kurva.
Jeď... přes sousední blok, dělej. Doprava.
Vidím kulový...
Říkals, abych... Ten chlap už tam byl.
Ne, já vím, vím.
Hele, tady doprava. Tady to vem doprava.
Nic z toho, co řekne, nemůžu brát vážně.
Vždycky si ho představím v tom křesle s alobalem na...
To není fér.
Nikdo tu nezvládá šediny jako ty.
Nic ve zlým, ale víš, jak to myslím.
Čau, mami.
Dík, žes dala vědět.
Jo. Snad nevadí, jak jsem se rozhodla.
Jo, jo, jo. Ne, soukromá učitelka nemá smysl, když mu není dobře.
- Tak jo, dobrou. - Dobrou.
- Dobrou, Kris. - Dobrou.
Podle mě se prostě jen nechtěl učit.
Tak jo, sakra. Tady to vem doleva. Tady.
- Tady? - Jo.
Nic?
Kurva. Kurva.
Moment, moment. Támhle je. Támhle.
Jo. Jo.
Jo. Keesene.
Jeď, jeď, Xaviere, dělej.
Ahoj. Díky. Vy asi máte mobil mého syna.
Pořád ztrácí věci.
- Máme přímo vašeho syna. - Cože?
Máme vašeho syna. Když neuděláte, co chcem, umře.
Moment.
- Vy tady nevelíte. - Moment.
Takže nemluvte a poslouchejte,
nebo přijde nejhorší noc vašeho života.
- Co se děje? - Mají Jareda.
To si pište. A řeknu vám, co bude dál.
Jestli je to vtip, tak... Kdo je tam?
Řeknu vám teď číslo a navrhuju, abyste si ho zapsali.
- Máte Jareda? Chci s ním mluvit. - Kdo je to?
Kdo to se mnou teď mluví?
Tři sta čtrnáct tisíc sto padesát devět.
Napište si to.
- Co je to za čísla? To jsou peníze? - Jedna, čtyři, jedna...
Ne, musíte nám něco říct. Dejte nám informace.
Bílý tenisky, na nich je nápis.
Žluto-zelený horský kolo.
Brzo zavoláme, kam máte přivízt peníze.
Jo, hotovost. Nic většího než dvacetidolarovky, jasný?
Já nevím. Proč se nezeptáte tchána, jakej má v Atlantic City úvěrovej limit?
Jste si tím jistý, Clarenci? Ještě bych si to rozmyslel.
A zas. Pardon. Pardon.
Jasně.
Sam, teď hraju šachy s kamarádem...
Já... Sam. Zpomal.
Zpomal. Zpomal.
Cože?
Co?
Omlouvám se. Já...
Musím už jít.
Já... já...
Řekni mu, že jde o nouzovou situaci. Musím si vypůjčit z úvěrového limitu.
- Protože teď nemůžu, Joey! -Řekla ti něco?
Vím o tom asi tolik, co ty. Prostě zavolej Seyovi.
Když nebude přímo v kasinu, určitě ho seženeš jinde.
-Šéfe, zapomněli... - Teď ne, Bryci.
Ano. Udělejte to.
Pak zavolejte.
- Bože. Panebože. - Volal někdo?
Dereku. Joey volal mému kontaktu v Atlantic City.
Nic nám neřekli. Promiň, že tě do toho taháme.
Neomlouvej se.
- Udělalas to? Neomlouvej se. - Počkej. Joey?
- Moment, tati, řekl žádná policie. - Joey není policie.
- Už ne. Je to ten nejlepší. - Dívala jsem se.
- Kris, tady nejde o tebe. - Můžeme toho nechat?
- Dívala jsem se tam. - Nemůžem.
- Tohle je zlej sen. - Kris.
- Co? - Kristin.
- Nemůžeš za to. Nezlobíme se. - Já vím.
- Mami. Mami. - Dobrý. Dobrý.
Ale no tak. Proboha.
Já... nemůžu.
Moment. Takže policie... ano, ne?
Joey říká, až bude Jared bezpečně doma.
Ano? A kdo zatraceně ví o tom, že mám v kasinu úvěrový limit?
Ano?
Poslouchejte mě.
Vedle jižního nájezdu na most George Washingtona je parkoviště.
Řekněte lidem z kasina, ať dají peníze tam.
Až budete s penězma na mostě, obdržíte další instrukce.
Když nepřijdete do půlnoci, nebudete sami,
nebo někdo zavolá policii, vašeho syna zabijeme.
Jasně, dejte mi k telefonu syna. Dejte...
Kruci.
- Jarede! - Krucifix.
Jarede? Bože. Kde jsi byl?
Ježíši, mami, byl jsem se projít. Uklidni se.
- Co...? - Tys lhal babičce.
Dereku, je tu. V pořádku.
Ne, ne, ne. Vyklouzl ven. Obelhal tvou matku i nás.
Nevšiml jsem si, jak je pozdě. Pardon.
- Prosím, buď k nám upřímný. - Uklidni se.
Ty ses s někým sešel? S chlapcem? Dívkou? To je jedno. Řekni to.
Teď není čas na pitomosti, hochu.
Teď fakt není čas na pitomosti.
- Není čas na pitomosti. - No tak. Počkej chvíli.
Musíš se s námi bavit. Co se děje?
Hele, nejsi v maléru, ale tohle je důležité.
Jarede.
Mluvil jsem s jedním klukem.
Říkal, že má všechny moje věci
a že mi je ukáže, když za ním přijdu.
Proto jsem lhal babče a šel tajně ven.
Měl na sobě mou mikinu, tu původní, než jsem si koupil novou.
Měl i mý boty.
Taky se mu líbilo mý kolo, tak jsem ho nechal projet.
Přijela dodávka, vyskákali chlapi a strčili ho dovnitř.
Nemohl jsem nic dělat.
Vzal jsem si svý kolo a jezdil sem a tam,
než jsem sebral odvahu jít domů.
Zlatíčko.
Proboha. To muselo být hrozné.
- Myslím, že šli po mně. - Proč si to myslíš?
Stát se to o dvě minuty dřív, tak unesli mě.
Zlatíčko.
Proč by mě někdo chtěl unést?
- Netušíme. - Nevíme vůbec nic.
Co víš o tom klukovi? Jak se jmenuje?
Jmenuje se Nicky. Bude v pořádku?
Otevři to. Otevři to. Hned to otevři. Otevři. Jo.
Pojď sem. Pojď sem. Koukni na mě. Víš, jak se berou ty prášky?
Šéfová ti dala uspávací medvídky pro geronty?
S tebou nemluvím. Jarede, víš, jak se to bere?
Nehraj si se mnou. Koukni na to. Víš, jak se berou?
Jasně. Jasně. Jasně, Ruby. Jdeme na to.
Jseš v pohodě. V pořádku. Jasně.
- Ahoj, Joey. - Sam.
Zdravím.
Z kasina se ptají, proč potřebuješ tak rychle...
Můžeš to všechno zrušit.
Je tady. Jared. Ve svém pokoji.
- Joey. - Zdravím, pane Browne.
On... Jared je tu?
- To je dobře, ne? - No jo.
Vypadá to dobře.
Ani bych to tu nepoznal.
Co?
- Kdo je to? - Derek.
Prosím. S kým to mluvím?
Táto? Tati?
Kdo je to?
Nějaký problém?
Ne, pane. Žádný problém. Jen potřebujeme víc informací.
Potřebujete informace? O čem to sakra mluvíte?
Co to sakra povídáte? Haló?
Vytípli mě?
Štípačky. Dej mi štípačky.
Dej mi sakra štípačky. Dělej.
Xaviere, zastav. Zastav, krucinál!
- Akede, co to děláš, brácho? - Teď to nahrávej. Dělej. Dělej.
Ne, nevyjednávám s teroristou.
Mají něčí dítě.
- No tak zavoláme policii. - Já nevím. Policii, Joey?
- Počkej, to jsou oni? - Jo. Je u toho video.
Přehraj ho.
Prokristapána.
Panebože.
Tak drž. Děláš si to horší, Jarede.
Ježíšikriste.
Panebože.
- Myslí... že mají Jareda. - Ale nemají.
Až zjistí, že ne, co jim zabrání, aby po něm šli?
Tak co uděláme?
Budem předstírat, že je to Jared, nebo co?
Ano?
To bolí.
Udělejte, prosím, co říkají.
Jen potřebujeme víc podrobností.
Jarede, chci, abys o sobě něco řekl.
Volejte Charisse.
Promluvíme si o půlnoci.
Když budete na mostě a budete sama.
Moment. Jak to myslíte, "sama"?
Jeden člověk, žádný poldové.
A když ty peníze nebudou do jedné hodiny jedenácti minut přesně,
váš hoch, váš vnuk, šéfe Jeffe, zemře.
Překlad: Petr Miklica