Никога не започва
и затова никога не свършва.
ЕСКИБО ЖИВЕЙ В ЛУКС
В кръг
КУЙНС, НЮ ЙОРК
Какво има? Не са ли всичките?
Прекалено много са.
В ПАМЕТ НА КУЙНСИ МАХАБИР
Гармен. Гармен. - Не, не, вече ти казах.
Като не правим нищо, изглеждаме слаби и объркани.
Нашите хора искат отговори.
Ченгетата няма да оставят нещата така.
От леля ти зависи. Знаеш го.
Тя нищо не ми казва.
Виж, обичам я, но това е моето семейство.
Г-жо Махабир, моите съболезнования. Съжалявам, госпожо.
Отивам си у дома за няколко дни. - В Джорджтаун ли?
Обратно в Гаяна? Защо?
Да получа отговори.
Лельо, имаме всички отговори. Едуард Чънг уби зет ти.
Акид, не става дума за Едуард Чънг,
а за нещо, което се случи много отдавна.
Ще отида да получа напътствия как точно да отговоря.
Повярвай ми, ще отговоря.
И когато го направя, обещавам ти, че ще имаш роля.
Голяма роля. - Голяма. Обещавам ти.
Много отдавна, а?
Да, не знам.
Права си, че лоши неща се случват на семейството ти,
и то не без причина.
Но открих човека, отговорен за нещастието ти
и той ще ти позволи да преобърнеш съдбата на семейството си.
Но трябва да предприемеш конкретни стъпки,
той ще ти каже точно какви.
Готова ли си? - Да.
Разбираш, че за да изравниш тежестта на мъката му,
да затвориш кръга на страданието му,
причинено преди много години от ръката на покойния ти съпруг Рануел,
ще трябва да причиниш същата болка от негово име.
Знам. - Добре тогава.
Ето откъде ще започнем.
Джаред, съкровище, и 15 е. - Знам.
Нещо да ти помогна, защото...
Не, идвам. - Не си хапнал от авокадото.
Не искам да умреш от глад до втория срок и да се храниш от автомат.
Мамо, вече хапнах. Индийската храна от снощи.
Виждала ли си бутонките ми?
В новия гардероб с обувки за навън са.
Признавам, бях изненадан, че срещата е насрочена.
Знаем, че ще откажем. - Не знаем.
Понякога е добре да знаем и защо отказваме.
Ето една идея.
Защо баща ти не иде сам на някоя от срещите?
Да върши истинска работата ли?
Не е изял индийската храна.
Слагам ти храна и вода в раницата. Пий!
И ми върни кутиите.
Ще те взема след училище. Не бягай.
Татко, знам.
Побързай, за да не изпуснеш автобуса.
Плащаме щедър аванс, за да лицензираме името и образа му...
ШЕФ ДЖЕФ РЕСТОРАНТ
и искаме само да се появява веднъж-два пъти годишно.
Плюс това шеф Джеф и семейството му
винаги ще имат безплатна стая.
Било то в Атлантик Сити,
Лас Вегас
или големия Макао уау!
Ще поддържаме връзка. - Да.
"МАККЪСКЪР ФУУДС"
Виждаш ли? Добре е да се правят такива срещи.
Макет на обвивката с текста
и издателят иска да одобрите снимката на корицата.
Добре. - И искат да знаят
дали ще запази конската опашка?
Боже мой! - Оставям ти да се погрижиш.
КАКВО СЕ ГОТВИ
Помни, че трябва само... - Знам.
Да се държа любезно и да не прекъсвам.
Именно, изложи основанията си, добри са.
Нуждаят се от теб. Трябваше да те сложат преди година.
Да, щях да съм вербувала някого до сега.
И работата ми нямаше да е застрашена.
И така... - Знам, говоря за настоящето,
а не за миналото.
Ще бъда образец на послушен служител.
Няма да разбере, че го мисля за невестулка,
която би продала майка си... - Мел. Усмихната.
Да. Усмихната.
СЛУЖБА ЗА ПОЩЕНСКА ИНСПЕКЦИЯ НА САЩ
Поне си признай защо искаш да разследваш случая, а?
Пийт Фонг трябваше да съкрати бюджета на отдела,
мислиш, че си застрашена, защото си най-отдолу.
Но и двамата знаем, че не затова си застрашена?
Може би не искаш да ми дадеш случая, защото е на трупчета
и знаеш, че ще го придвижа,
от което ти ще изглеждаш зле
и после няма да можеш да ме уволниш,
което целиш, ако си признаеш честно.
Честно си признавам,
невъзможно е да се работи с теб, Мел.
В случая се опълчваш на шефа си,
докато искаш услуга.
Пак. - Пак?
Миналата година си рискувах работата, като не предадох психиатричната ти оценка?
Помниш ли? - Мани.
Да, да.
Помоли ме любезно, без да ме обиждаш.
Добре. Съжалявам.
Разбирам. Прав си. Благодарна съм ти.
Не искам да оспорвам миналото. Говоря за бъдещето си.
Искам аз да работя по случая с Гаяна. Ясно?
Няма да стане, Мел. - Мани.
Залавяй се с колежа "Куйнс". - Боже мой!
Трябваше да го предадеш преди две седмици.
Така е. Прав си.
Понеже тази огромна криминална организация,
начело с колежанче, което праща фалшиви лични карти на гимназисти,
застрашава повече животи,
отколкото гангстерите, които убиват скитници и бездомници
за пари от застраховки.
О, съжалявам!
Не е достатъчно секси за теб ли?
Ето един факт.
Когато си на служба, получаваш задачи от шефа си.
Аз съм шефът ти.
Не си ли изпълниш задачата... - Мани.
те уволняват.
Гледай да не те уволнят.
По дяволите!
Е? - Ще разследвам Гаяна.
Боже мой! Браво! Значи той се съгласи с теб.
Не.
Значи не ти възложи случая?
Не, не ми го възложи.
Но каза, че ще работиш по него. - Да, в свободното си време.
О! Мел! - Да.
Следващата. Готов?
Точно така. Завърти се. Не е зле.
С две ръце. Следи я през целия път до ръкавицата.
Давай!
Давай! Смушкай коня!
Аз съм виновен. Добро бягане.
Какво? Сериозно ли? Пак ли си е загубил телефона?
Навсякъде ли погледна? Зад кабината? - Да, тате.
Под пейката. - Казах "да".
Беше в обувките ми.
Да, загубил го е.
Наистина ли?
Видя ме, че ги събух, видя, че не съм се връщал.
Не знам как е станало.
Да, правилно чу.
Да, ще му четем конско, за седми път.
Здравей! - Здрасти!
Как мина с рекламите? Избра ли победител?
Всичките стават.
Какво ще правим с непрекъснатото губене на вещи?
Казах му, че този път няма нов. Чу ме, нали?
Да. - Инсталира ли "Намери ми айфона"?
Трябва да е включен, за да го проследя. Вече вероятно са я изтрили.
Сигурен ли си?
Беше сигурен и преди четири месеца, когато загуби часовника от дядо Джеф.
Часовникът на дядо ти? Загубил си го? Как така аз не знам?
И суитшъртът. Любимият му.
За който чака на опашка
и даде четири месеца джобни, за да си купи втори.
Къде отиваш? - Да пробвам пак "Намери ми айфона".
Викнете ме, като стане готова.
Не съм свършил. - Дерек, остави го.
Помогни ни, Джаред. Какъв е планът?
Каква система да измислим, за да престане всичко това?
Не знам. Такава, че да не губя всичко?
Имам нужда от две момчета, за предпочитане от Джорджтаун.
В рамките на? - Колкото се може по-скоро.
Защо Джорджтаун? Тук имаме хора, които могат да свършат каквото пожелаеш.
Не, Гармен.
Искам да правят каквото им кажем и да не задават въпроси.
Масажистката Наталия има брат, който си е навлякъл беля в Джорджтаун.
Иска да дойде с най-добрия си приятел. Да го уредим.
Здрасти, Зейвиър! - Луи.
Какво става? Виж!
Сега?
Чао на всички!
Луи!
Значи става? - Да.
Взе ли паспорта?
Като идем в гората срещу реката,
ще ни ги дадат и ще ни заведат до летището.
Шакила? Зейвиър се обажда.
Приятелят ми си удържа на думата.
Знам. Знам.
Не знам. Сестра му уреди всичко.
С теб ще се срещнем лично. Най-сетне.
Наслаждавай се.
Няма да го видиш много дълго време.
Много дълго.
Качвай се.
От Кингстън до Джорджтаун, брат. - Да.
И сега Ню Йорк!
Да! Ню Йорк!
Да, човек.
Луда работа.
Здравей, Шакила! Зейвиър е.
Нямам търпение да се видим.
Имаме една среща първо,
но кажи кога свършваш училище и пиши къде искаш да се срещнем.
Луи, сестра ти те чака.
Ще ви заведе на срещата с Акид.
Малък подарък за начало.
Благодаря, г-н Лен.
Благодаря, сър. - Благодарете на г-жа Махабир. От нея са.
Трябват ми паспортите ви.
Добре.
Хей, Зейв!
Искам да бъда откровен с теб.
Идването ни тук не беше по идея на сестра ми.
Каза, че тя е уредила всичко.
Не, шефката на Наталия го е уредила.
Сестра ми може да не ни се зарадва.
Просто те предупреждавам.
И ми го казваш чак сега?
Да.
Чувам, че си продавал трева, Луи, значи си ме излъгал по телефона.
Измамиха ни, Нат.
Важното е, че щях да ти пращам пари.
Важното е, че сега се забърка в нещо друго.
Няма ли поне "здрасти"? Хей!
Първо да ми мине ядът.
Това е Зейвиър. Говорих ти за него.
И той е от горния край.
Сестра ми Наталия.
Леля ми е приятелка с майка ти. - О, знам те аз!
В началното училище ми открадна топката.
Може. Не знам.
Зейвиър, имаш крака. Последвай ме.
Хайде! Идваш или не? Не е моментът да караш Акид да чака.
"ХАКС ХАЛАЛ" КАРИБСКИ КУХНЯ
Най-важното за Гармен Хари? Първо, вярност.
Второ, вярност.
И трето?
Какво беше? О, вярност!
Ясно?
Гармен ли е шефът?
Гармен е "г-н Хари" за теб.
Шефът е г-жа Махабир.
Само и единствено тя ви дава разрешение.
Да сме наясно, Савитри Махабир ми е леля.
Искаш да говориш с нея? През мен.
Питай Нат. Не го правя за никого. Никого.
Но тя гарантира за теб, малко братче.
Теб... не те познавам.
Но ако казваш истината, ще те използват.
Колко плащат?
Подслон, адвокати за зелена карта.
Забравяте, че платиха за пътя ви, но ще го подмина.
Ще си ги изработиш.
Няма ограничения. - Колко трябва да изработя?
50 000 на човек.
Американски долара?
Американски долара? Харесва ми. Забавен е.
Да. В Америка сме, сладур.
След няколко седмици Пол ще ви даде пробна задача.
Савитри Махабир, Гармен Хари,
Пол Транкада, аз...
вие.
ЗАСТРАХОВАТЕЛНА КОМПАНИЯ "МАХАБИР И СЪДРУЖНИЦИ"
Добре ли сте?
Да? Знаете ли какво правите?
Добре. Няма да го сбъркате.
В инвалидна количка е. Ако е буден, говори.
Надявам се, че оценявате дадената ви възможност.
Да, сър. - А?
Благодаря, сър. - А?
Благодаря, г-н Пол, сър. - Моля.
Добре, вървете.
АЙФОНЪТ НА ДЖАРЕД, ПОСЛЕДНО ВИДЯН: РАНДАЛС АЙЛЪНД, НЮ ЙОРК
Ники: Здравей! Ти ли си Джаред Брауни?
Не, не, човече. Пластмасата е в атмосферата,
космонавтите си хвърлят боклуците през прозореца.
Имаме пластмаса в кръвта си заради НАСА.
Да, пише го в книга.
Чета книги. Всякакви. Книгите са истината.
Можеш да кажеш истината само като я напишеш в книга.
Всички го знаят. Разбираш ли?
И как го знаеш? Защото мастилото струва пари.
Губя си времето с тъпаци.
Аз съм читател. Чета книги. Това правя.
Ядосват ми се, защото знам.
Хей, брато, имаме нещо за теб. - Какво? Мамка му! Кой си ти?
Успокой се. - Какво правиш? Недей.
Няма нужда. - Спокойно. Всичко е наред.
Имам малък подарък за теб.
От кои сте? От хората на Пол ли сте?
Просто приятел. - Не. Питам...
По-тихо говори. - Какво правите?
Не, не! Нищо не искам. Чист съм.
Кълна се. Добре съм.
Съжалявам. Моля те. Недей! Какво правиш?
По-живо! - Моля те. Умолявам те. Спри!
Помогни ми. - Помощ!
Бягай!
Бягай, човече!
Наталия, знаеше ли какво вършат?
Знаеше ли?
Правят го да изглежда като злополука, но не е.
Мъртъв е, Нат. Гад!
Опитвам се да се измъкна, Луи. - Мамка му!
Опитвам се. - Мамка му!
Ходя на курс по масаж два пъти седмично.
Чистя в школата по масаж четири вечери седмично.
Работя за г-жа Махабир през деня, за да си изплатя дълга.
Още малко ми остава.
Всеки път щом някой умре, ти си им съучастничка.
Новите момчета ли се справиха с Нилсън?
Двете. Едното е по-добро.
Но Нилсън е бивш наркоман
и бързо ще го прекарат.
Ще ни изплатят цялата полица от 325 000 долара.
Много добре. Браво!
Чак догодина обаче.
Имаме по-големи проблеми тази година,
особено с финансовите бакии, които Куйнси ни остави...
Не, Гармен. Да гледаме напред.
Искаш да кажеш следващото нещо, което си намислила ли?
Да, за него.
Как да знам какво е, ако не ми кажеш?
Най-важното нещо, което някога сме правили.
Свързано е с момче.
Но не искам да казвам повече, за да не разваля работата.
Боиш се да не те урочасам,
но не мога да го свърша, ако не ми кажеш какво е.
Няма да го свършиш ти, а Акид.
Госпожо.
Каза, че е най-важното нещо.
И най-опасното.
Така ще надзираваш, няма да рискуваш и ще помагаш на Акид.
Да не се убие.
Казах ти, че е голяма работа. Много. Какъв ти е проблемът?
Защо отвличането на един келеш ще отмъсти за Куйнси?
ОБЩЕСТВЕНА ПЕРАЛНЯ
Куп причини. - Причини?
Да, причини.
Акид. Акид. - От шефката.
Опечалена е. Знаеш го.
Леля го възложи на мен.
На мен. Разбираш ли?
Шеста версия.
Харесва ми.
Остави бележки. Ясно?
Шеф Джеф или бащата на детето
спират до библиотеката. Бум! Следващото място.
Станцията на метрото. Не знам. Измислям го.
Отиват до библиотеката, отварят плика.
"Поздравления! Стигнахте до библиотеката.
Сега "прелиствате" към моста."
Карам го остроумно.
Да, Шакила, Зейвиър се обажда.
Мисля си, че може да го направим пак.
Може би този път вечерта.
Довечера, а?
Излязох да се поразходя,
ако си готова с домашното и си в настроение...
обади ми се, но...
Да, ще ти се обадя след малко.
Случайно да не си бил в уличката
зад "Джеминис лаундж" онази вечер?
Това познато ли ти е?
Труп, инвалидна количка.
Ние донесохме чаршафа. - Нямам идея.
Ако ти опиша уличката, може да се сетиш.
Имаме "Джеминис лаундж",
после обществената пералня, после заложната къща,
която като всяка заложна къща има охранителна камера,
в днешно време са много добри.
Дай да видя. - Съжалявам. Държавна собственост е.
Но тук е името ми.
Като си готов да ми кажеш твоето, обади ми се.
Ще стане в парка "Вашингтон скуеър" в 1,11 ч., в кръг.
Ще бъдем там, за да се уверим, че всичко върви по план.
Ще изпита същата болка, която аз изпитах, когато загубих внука си.
Момче за момче.
Равновесието ще бъде възстановено
и всичко ще е наред.
Ще бъде.
Искам да го чуя от г-н Джоузеф.
Всичко ще бъде наред.
Отлично. Благодаря ви, господа.
За мен беше чест, госпожо.
Не, честта беше моя, уверявам ви.
Ще се видим утре вечер на празненството.
Да, утре ще празнуваме. Идвам, Наталия.
Да, г-жо Махабир.
Всичко наред ли е?
Да, г-жо Махабир.
АВТО, ЛИЧНИ, ТЪРГОВСКИ ЗАСТРАХОВКИ
Добър вечер, сър! - Добър вечер!
Зейвиър, иди в парка "Вашингтон скуеър" в Долен Манхатън.
Виж го в гугъл. Г-жа Махабир иска...
Явно има кръгове на различни места в парка.
Иска да знае колко са големи и колко са на брой...
Съветът ми е много да внимаваш този път.
Лека нощ, сър!
Добре.
За мен четирима души да си говорят в една стая два часа не е филм.
Добре. Реших, че ще се ядосаш,
че те водя на филм с надписи.
Да, и това ми беше в повече.
Уф! Почакай.
Инспектор Хармъни на телефона. Кой се обажда?
Казвам се Зейвиър.
Ако ви дам информация, можете ли да ме върнете у дома?
У дома? В Гаяна ли?
Да.
Не.
Но ще опитам да ти улесня живота според дадената информацията,
разделена на това колко сериозно си се прецакал.
Утре ще се случи нещо.
Добра първа стъпка. Втора стъпка: Къде ще се случи?
Парк "Вашингтон скуеър".
4,00 часът е. Защо ме събуди?
Ще убият момчето.
Което ще отвлекат. Чух г-жа Махабир да го казва.
Тя иска да го убие на всяка цена.
Защо?
Според нея е отговор на всичко лошо, което се случва.
Какъв е смисълът?
Луда е, няма смисъл.
Изведнъж взе да върши безумни неща.
Доведе хора от Гаяна миналата седмица, имат план.
Избра Зейвиър за плана, но му казах, че и ти ставаш.
Нуждаем се от един човек... - Набутала си ме?
Ядоса се и ме набута? - Тихо.
Имам план. - Точно това не искам на правя.
Няма да отвлечеш момчето.
Ще го спасиш.
Заедно ще го спасим.
Какво?
Защо?
Ти го каза, ако някой умре, ще съм съучастница.
Опитвам се да постъпя правилно и ти трябва да го направиш.
Натали. Наталия!
Това, което ще се случва, кога ще се случи?
Акид се тревожеше, че ако събере хора прекалено рано, ще се разприказват,
затова каза само на Зейвиър... - Кога ще стане?
Довечера.
Довечера? И ми казваш чак сега?
Трябваше да изчакам Акид да заспи.
Не знам как ще направим всичко. Не знам как ще направим повечето.
Но поне знам как можем да започнем.
Пращам ти съобщение откъде да вземеш мотора.
Трябва да е същият като на Акид.
Виждаш ли снимката. Ясно?
Трябва да вземеш черен чувал.
Пращам ти съобщение. Ясно?
Вземи перука. Каквато и да е.
Пращам ти адреса, на който да оставиш мотора.
Ще го взема след работа, ще сложа манекена вътре. Ясно?
Пусни ми съобщение, щом наближиш парка. Ясно?
По кой план ще действаме?
По този, който чакаш да ти кажем какво правим.
Кога ще стане? - Когато ти кажа.
Искат да контролират всичко. Не ми дават да си заключвам телефона.
Стремят се да докажат, че съм безотговорен.
Не мога да излизам никъде, имам учител.
Ами ако ти обещая, че си струва?
Мога да ти кажа какво стана с вещите ти.
Търговска сделка е.
Ще ти кажа повече в микробуса. Става ли? Хайде!
Как отвличането на момче е търговска сделка?
Казах, че ще ти разкажа в микробуса.
Добре ли си, Луи?
Какво става с теб? Сестра ти каза, че ще се справиш.
Сбъркала ли е?
Хайде!
Кийсън?
Хайде! Тръгваме.
Идвам веднага, само да взема нещо.
Какво имаш?
Да, госпожо агент, сбъркал съм.
Нищо няма да стане довечера. Сбърках.
Как така няма да стане нищо?
Обърках се и съжалявам. Не мога да го направя.
Не можеш да се откажеш така. - Съжалявам.
Агент... - Зейвиър, не можеш...
Готов ли си?
Да.
Това ли е твоят човек?
Да, Зейвиър.
Нямало да стане нищо в парка "Вашингтон скуеър",
но явно ще стане.
Една секунда. - Да.
Здрасти, Мани!
Знам, че си с дъщеря ти, дано да го чуеш.
Дано го приемеш като добра новина,
наруших правилата
в свободното си време, не бой се,
обаче вербувах информатор.
Каза, че нещо щяло да стане довечера в парка "Вашингтон скуеър".
После каза, че нямало, което ме кара да мисля, че ще стане
и е по-голямо от чистка на скитници за застраховки.
Защо ще убиват бездомник в парка?
Трябва непременно да отида,
но няма да го направя, докато не ми се обадиш,
защото се опитвам да бъда професионалист и да спазвам протокола.
Така че, щом го чуеш, обади ми се,
ще чакам.
Добре. Чао!
Ще чакаш одобрението му или...?
Да, да.
Да. - Добре.
Джаред?
- Да.
Микровълновата блокира. Вратата не се отваря.
Микровълновата. Да. - Да.
Не е блокирала. Като чекмедже е.
Така ли? - Да.
Работата е,
че има копче.
Боже мой!
Откакто направиха ремонта, изобщо не мога да се оправя.
Сигурен ли си, че не си гладен?
Не, не ми е добре. Ще си легна по-рано тази вечер.
Нямаш ли частен урок?
Ще го отложа.
Ако съм болен, не искам да разболея и Сара... Да.
Обади ли й се?
Загубих си телефона. Можеш ли ти да й се обадиш?
Мама остави телефона й на листа.
Малко си зачервен. Добре, миличък, ще се обадя.
Благодаря, бабо. - Да ти донеса ли супа?
Не, направо си лягам. Не съм гладен.
Добре. Дано се оправиш. - Да.
О, миличък! Обичам те. - И аз теб.
Лека нощ, бабо! - Лека нощ!
Виждаш ли я?
Това е учителката му.
Ще дойде, ще стои пред сградата, ще си провери телефона.
Може "Инстаграм". Не знам.
Чака. Може да му се обади.
После ще прекосят парка и ще идат до скулптурата.
Ще учат за училище.
Щом тя си тръгне, е наш ред. Ясно?
Какво става?
Казах на Лен да го проследи последните две съботи.
Чакай, имам резервен план.
Имам униформи на "ФедЕкс". Може да почукаме на вратата...
Хей, Акид! Това той ли е? До вратата?
Да, той е.
Къде отива копелето? Какво?
Еднопосочна улица е. Мамка му!
Тръгвай! Другата пресечка. Завий надясно!
Нищо не виждам.
Нали каза, че мъжът вече бил там, шефе?
Знам, знам.
Завий надясно тук. Надясно.
Вече не взимам думите му насериозно.
Представям си го седнал на стол с фолио на главата.
Не е честно.
Не всеки е секси като теб на стари години.
Благодаря, но знаеш за какво говоря.
Здравей, мамо!
Благодаря, че ни предупреди.
Дано не се сърдите за решението.
Не, няма смисъл от урок, щом не му е добре.
Лека нощ! - Лека нощ!
Лека нощ, Крис! - Лека, скъпи!
Според мен просто не е искал да има урок.
Добре. Майната му! Завий на ляво тук!
Тук ли? - Да.
Нищо?
Мамка му!
Чакай? Ето го там.
Да, да.
Да, Кийсън.
Давай, Зейвиър! Побързай!
Здравейте! Сигурно сте намерили телефона на сина ми.
Вечно си губи нещата.
Всъщност отвлякохме сина ви. - Какво?
Отвлякохме сина ви. Ще го убием, ако не направите каквото ви кажем.
Чакай!
Не ти командваш. - Чакай!
Млъквай и слушай,
иначе това ще е най-лошата вечер в живот ти.
Какво става? - Отвлекли са Джаред.
Точно така. Ето какво следва.
Ако е шега, не е смешна. Кой се обажда?
Ще ти кажа цифра, предлагам да си я запишеш.
Искам да говоря с Джаред. - Кой се обажда?
С кого говоря в момента?
314 159.
Запиши си числото.
Какви са тези цифри? Пари ли са? - Едно, четири, едно...
Трябва да ни кажете нещо. Дайте ни някаква информация.
Бели маратонки. С надпис отгоре.
Жълтозелен бегач.
Ще получите обаждане къде да оставите парите.
Да, в брой. Нищо по-голямо от двайсетачки.
Не знам. Питай тъста си какъв е лимитът на кредита му в Атлантик сити.
Сигурен ли с за хода, Кларънс? Може да размислиш.
Пак. Съжалявам. Съжалявам.
Разбира се.
Сам, играя шах се моя приятел...
Сам, по-бавно.
По-бавно. По-бавно.
Какво?
Съжалявам, аз...
Трябва да вървя.
Ще...
Кажи му, че е спешно. Трябва ми кредитният ми лимит.
Не мога в момента, Джоуи! - Тя каза ли ти нещо?
Знам колкото и ти. Обади се на Сей.
Ако не е в казиното, ще будува някъде.
Шеф Джеф, забравихте... - Не сега, Брайс.
Да, направи го.
Обади ми се.
Боже мой! - Някой обади ли се?
Дерек, Джоуи се обади на моя човек в Атлантик Сити.
Нищо не ни казаха. Съжалявам, че ви замесваме.
За какво се извиняваш?
Ти ли го направи? Не се извинявай. - Чакай! Джоуи?
Татко, каза никаква полиция. - Джоуи не е полицай.
Вече не е. Най-добрият е. - Проверих. Беше тук...
Крис, не става дума за теб. - Да се успокоим за секунда.
Проверих в стаята му. - Нямаме секунда.
Това е кошмар. - Крис.
Какво? - Кристин.
Не си виновна. Не ти се сърдим. - Знам.
Мамо, мамо. - Добре съм.
Хей! Боже мой!
Аз... аз не мога.
Добре, чакай. Полиция. Да или не?
Джоуи казва "не", докато Джаред не се прибере у дома.
Кой знае кредитния ми лимит в казиното, по дяволите?
Да?
Добре слушай внимателно.
Има паркинг до южния вход на моста "Джордж Вашингтон".
Кажи на момчетата ти от казиното да оставят парите там.
На моста ще получиш допълнителни указания.
Ако не си там до полунощ, ако не си сам
или извикате полиция, синът ти ще бъде убит.
Дай на сина ни да се обади, моля те...
Мамка му!
Джаред! - Какво става, мамка му!
Джаред? Боже мой! Къде беше?
Боже, мамо! Излязох на разходка. Успокой се.
Какво...? - Излъгал си баба ти.
Дерек, той е тук. Няма нищо.
Не, не, не, излязъл е тайно. Излъгал е майка ти и нас.
Не видях колко е късно. Съжалявам.
Моля те кажи ни истината. - Успокой се.
Среща ли имаше? Момче? Момиче? Няма значение. Кажи ни.
Не е моментът да ни разиграваш.
- Почакай!
Трябва да говориш с нас. Какво става?
Няма да те накажем, но е важно.
Джаред.
Говорих с едно момче.
Каза, че вещите ми са у него
и ще ми ги покаже, ако се срещна с него.
Излъгах баба и се измъкнах.
Беше с моя суитшърт, първият, преди да си купя новия.
И с моите обувки.
Хареса колелото ми и му дадох да направи едно кръгче.
Дойде микробус. От него изскочиха мъже и го хвърлиха вътре.
Нищо не можах да направя.
Взех си колелото и обикалях,
докато събера кураж да се прибера.
О, миличък!
Боже мой! Сигурно е било ужасно.
Май искаха да отвлекат мен. - Защо мислиш така?
Ако бяха подранили две минути, щяха да отвлекат мен.
О, миличък!
Защо някой ще иска да ме отвлича?
Не знаем. - Нищо не знаем, приятел.
Какво знаеш за това момче? Как се казва?
Ники. Всичко наред ли ще е с него?
Отваряй! Отваряй!
Ела тук! Погледни ме. Знаеш как се гълтат хапчета, нали?
Шефът ти прати желирани мечета за сън ли?
Не говоря на теб. Джаред, знаеш ли как се гълтат хапчета?
Не се ебавай с мен. Виж ги. Знаеш ли как да ги глътнеш?
Добре, Руби. Насам.
Добре си. Справяш се.
Здравей, Джоуи! - Сам.
Привет!
Казиното пита защо толкова пари толкова спешно...
Откажи ги.
Джаред е тук. В стаята си е.
Здравей, Джоуи! - Как сте, г-н Браун?
Той... Джаред е тук?
Това е хубаво, нали? - О, да!
Добре изглежда апартаментът.
Не го познах.
Какво?
Кой се обажда? - Дерек.
С кого говоря, моля?
Татко? Тате?
Кой се обажда?
Проблем ли има?
Не, сър. Няма проблем. Просто ни трябва информация.
Информация ли? Какви ги говориш, мамка ти?
Какви ги говориш? Ало?
Затвориха ли ми?
Клещите. Дай ми клещите.
Дай ми ги! Ела тук!
Зейвиър, отбий! Отбий!
Акид, какво правиш, брат? - Заснеми го. Побързай!
Не, не преговарям с терористи.
Отвлекли са нечие дете.
Да се обадим в полицията? - Не знам. Джоуи?
Те ли са? - Да, има прикачено видео.
Пусни го.
Боже мой!
Господи!
Стой мирно! Ще стане по-зле, Джаред.
Исусе!
Боже мой!
Мислят, че са отвлекли Джаред. - Но не са.
Но ако разберат, какво ще ги спре да го отвлекат?
Какво да правим?
Ще се преструваме ли, че е Джаред?
Ало?
Боли.
Моля ви правете каквото ви кажат.
Трябва ни още малко информация.
Джаред, разкажи ми за себе си.
Обади се на Шарис.
Ще говорим в полунощ.
Ако си на моста и си сам.
Чакай! Как така сам?
Сам човек, никакви ченгета.
И ако нямам парите до 1,11 ч.,
момчето ти, внукът ти, шеф Джеф, е мъртъв.
Превод: Jake Dozier