Pun krug
Dakle, sad zovemo policiju?
A da prvo budemo sigurni da je Džared bezbedan?
Ako je neko već krenuo na njega, možda će ga potražiti
kad shvati da tamo nije on.
Kad shvate da onaj dečak nije Džared, šta će mu uraditi?
Znamo li kako se zove? - Džared kaže da se zove Niki.
Možemo li da se vratimo na našeg sina? Šta ćemo da radimo?
Odvešćemo ga u hotel? Živećemo s njim u hotelu?
Džoi, ti imaš vikendicu, zar ne? - Da. Imam porodičnu lovačku kuću.
Gde? - Bogu iza leđa.
Nema signala. Nema ni bežičnog interneta. - To mi se sviđa.
Savršeno. - Ali takođe...
Znam... Svako jutro i veče možemo da odemo do restorana.
Da bismo mogli da zovemo. - Jeste.
Dakle, policija...
Sad definitivno nećemo?
Pored FBI-ja postoje i druge mogućnosti.
Možemo da pitamo tvog brata. - Molim?
Nećemo da ga uvlačimo u ovo. - Džina? Šta...
Ne znam ni kako bi išlo to s policijom. Moramo odmah da krenemo.
Na parkingu treba da budemo u ponoć.
Da li znamo u čemu je fora sa 01.11?
I zašto traže 300 i nešto hiljada? - Nemamo vremena za ta pitanja.
Ko je to Šaris?
Molim?
Šaris... Kad je tata tražio više podataka, izgovorio je: "Šaris".
Ne znam. Možda neko mesto.
Šaris je mesto? - Da... Ne... Možda nije. Nemam pojma.
Dobro... Džef i ja sad idemo.
Sledićemo njihova uputstva i vratićemo to dete.
Dereče, jesmo li to odlučili? Ja hoću ispravno da postupim...
Sem, to je ispravna odluka. To dete je tamo.
Da li stvarno raspravljamo o tome? - Da... Ne... Jeste. U pravu si.
Dobro. Sad ću da Džaredu objasnim plan.
Da. Gospode!
Da li krećemo?
Pazi se. Molim te... - Hoću. Hoćemo.
Uzgred, to je broj Pi.
Molim? - Tačno 3,14159.
To je broj Pi. Krug...
U čemu je frka?
Gđo Em, pronašli smo nešto tamo gde momci žive.
Oni... Na krevetu jednog od njih.
Vizitkartu osobe iz službe. Kod jednog od ljudi u kombiju.
Preduzećemo odgovarajuće mere.
Zovem Pola da mu kažem da odmah obustavi operaciju.
Ne. Gospodin Viloubi je već kredom nacrtao krug.
Akcija je u toku.
Ne. Proverićemo šta je ispričao, pa nastavljamo po planu.
U redu.
Pre nego što to odradim... Ljudi se nerviraju.
Uključujući i mene.
Različiti ljudi znaju različite delove mozaika, ali...
Niko ne zna sve. - Da, tako je.
Garmene, ne veruješ mi?
Posle svih poslova koje smo napravili
i uspeha koje smo postigli?
Gospođo, reći ću vam...
Ovo večeras je, u najmanju ruku, za nas nepoznata teritorija.
Brzo ćemo stići do toga, Garmene.
Ljudi kao što je Edvard Čang više neće moći da nam naude.
To je šira slika.
Uradićeš tačno ono za šta te plaćam
i to onako kako sam ti rekla da uradiš.
I sredi taj haos u kombiju.
A Aked...
Pazi na Akeda. Ponekad je on sam sebi najveći neprijatelj.
Da, znam.
Dobro. Videćemo se posle na zabavi.
Gospode... Vidi koliko je sati. Da li je...
Dobro... Hoću. Bacam se na to.
Još malo, Ranvele. Još malo...
Viktore, ovde Garmen Hari. Jesi li u gradu?
Trebaš mi za jedan posao. Večeras.
Odmah. Gde si? Dolazim po tebe.
Daj mu još jednu tabletu za spavanje.
Dobro... Biće sve u redu. Je li tako, Džarede?
Otvori usta. Otvaraj usta, jebote!
Šta je to?
Luje, šta je to? Je li to tvoj telefon?
Daj mi ga.
Odmah mi ga daj. Hajde!
Hvala.
Nemoj, tek sam ga kupio!
Jebote! Tvoj lični mobilni?
Jebena budalo...
Ubi me kiselina u želucu.
Ovo je otišlo u pičku materinu. - Jebote!
Ðave, napiši poruku Nat.
Reci joj da mi je telefon crkao.
Nestala je jedna od lutaka za vežbanje akupunkture.
Jesi li je videla?
Nisam. Nemam pojma.
Nema logike da je ovo protiv mene.
Zapošljavam hiljade ljudi.
Emisija, dok je išla...
Kancelarija, ono mesto gde smo hranu pakovali u tegle...
Da ne spominjem narodne kuhinje.
Imamo ih u jedanaest gradova. Jedanaest gradova...
Džefe... - Obožavatelje posećujem u bolnicama.
I idem u njihove jebene staračke domove ili gde već.
Malopre sam sa jednim igrao šah. - Jasno nam je.
Svašta radiš za neznance. Čestitam.
Ali dovoljno je da neko misli da si kreten. Nije bitno što nisi.
Dobro veče, gospodine Hari. Šta mogu da učinim za vas?
Treba da se provozaš sa Polom i sa mnom.
Dobro.
Sad čekamo. - Zašto?
Zašto? Kao prvo, Braunovi moraju da nađu novac.
Kao drugo, šef hoće da tu sedimo i da čekamo uputstva.
Ne idemo u park Vašington Skver?
Zašto bismo išli u park Vašington Skver, jebote?
Tamo je gužva. Kakva glupost... Što me to pitaš?
Garmen je tražio da u parku Vašington Skver nacrtam krug.
Pretpostavljam zbog ovoga.
Garm... Garmen ti je to rekao?
Zašto?
Ne znam.
Rekao je da gđa Mahabir to želi, pa...
Ništa mi nisi rekao. - Mislio sam da ne moram.
Dobro... Hajde da raščistimo...
Konačno ga ubedim da bude doušnik.
Kao što znaš, to traje nedeljama.
I jedino što ti smisliš da mi kažeš jeste da je to možda sranje?
Nisam rekla da je sranje, ali ispalio te je, tako da...
Jeste. I zato mu ne verujem.
Juriš ga da bi zadivila šefa
koji te ne uvažava ni toliko da ti uzvrati poziv.
Jeste. Zato što me želi u čabru.
Zato sam ti rekla da nema logike.
Osim ako ne misli da hoću njegov posao. -Što i hoćeš.
Hoću. Zato što ga zaslužujem.
Mel, možemo li da bar jednom ovaj isti razgovor ne vodimo
svake subotnje večeri?
To nije nebitno.
Šta smo rešile za paelju?
Mislim da smo smislile da ne možeš da kažeš da ćeš možda napraviti paelju,
pa da se onda naljutiš na mene zato što moram da radim.
Posebno kad mi je posao ugrožen.
Ponašaš se kao da mogu da biram, a ne mogu.
To nije istina, Mel.
I ne moraš da radiš. Sama si izabrala da...
Znaš šta? Najiskrenije, možda si u pravu.
Možda jeste važno.
Zašto ne bi...
Spremi šta god hoćeš.
Za sebe samu. Ne znam...
Kad završim, vratiću se po svoje stvari. Odneću ih kod sebe.
Molim?
Jeste. Razmišljala sam o svojim prioritetima i...
Znaš...
Čekaj... Dakle, sad o tome razgovaramo?
Jeste. O tome razgovaramo.
Mel... Gospode... Tebi treba pomoć.
Da... Zdravo!
Ovo je poruka za gospodina Vidmera.
Ja sam Derek Braun.
Bio sam mu klijent u...
Nisam siguran koliko smem da kažem.
Setiće se. To je bilo... Bilo je u vezi sa...
Bila je to porodična stvar. Pre mnogo godina, pa...
Jeste, siguran sam da će se setiti. Nadam se.
Znam da je vikend. Nisam menjao broj telefona.
Neka me pozove ako može. - Pogledaj... Džoi mi je ovo poslao. Vidi!
"Šta se kuva? Ti se kuvaš. U paklu, šefe Džefe."
Našao sam torbe. Trebalo bi da su dovoljno velike.
Hajde... Ubaci ga u ovo.
Šta radimo? Ne znamo ni kuda idemo.
Znam, ali hajde da to obavimo, pa da budemo spremni.
Ubaci ga u kesu i sanduk. I prestani da me zapitkuješ.
Ako si ti glavni, kako ne znaš kuda idemo?
Svi se ponašate kao amateri.
Da Garmen vidi kako se ponašaš
i kako me ispituješ, mislio bi da ništa ne umem.
A umem da komandujem.
Zato je strina postavila mene, a ne Garmena.
Idemo na jedno od tri mesta. Ja sam smislio planove.
Odabraće jedno. - Da li je park jedno od tri mesta?
Već sam ti rekao da je park glupa ideja.
Niko me ne sluša. - Ovo je potpuni haos.
Govorim u njeno ime. - Viktore, prigušivač...
Kad se sve završi, podneću joj pun izveštaj.
Akede, otvori.
Garmene... Pole... Treći čoveče...
Ovo je Viktor. - Drago mi je.
Da li je sve u redu?
Poštanska inspekcija...
Našli smo ovo ispod jednog kreveta. Inspektorka Harmoni...
Poznaješ je?
Ti? Poznaješ je?
Ispod čijeg kreveta je to bilo? - Akede, ti si okupio ovaj tim?
Jesam, gospodine. - Rekli su mi da si lično birao.
Garmene, postoji problem?
Moguće je, gospodine koji sam bira.
Šta to bi, jebote? Šta to bi? Jebote!
Par izmena... Kao prvo, on sad ide sa Viktorom.
Pol sa vama ostaje u kombiju. Gde je mali?
Nema bubicu. Nema.
Mislili ste da je to bubica?
Vizitkartu smo našli kod njegovog kreveta.
Ocu recite: "Donji Menhetn". Ništa više.
Ne, to nije po planu.
Imao sam tri mogućnosti.
Od početka je ovakav plan.
Šta pričate? - Ovo je od početka plan, Akede.
To ste smislili? Da dođete ovde?
To da se mi ovako uključimo bilo je rezervni plan.
Odmah u park Vašington Skver. - Molim?
Tamo ima mnogo ljudi. Zašto bismo tamo išli?
To je tvoja strina rekla Garmenu.
Ona ne bi smislila tako glup plan.
Ona ne bi smislila takav plan.
Teško je skoro trideset kila.
Pazite na leđa kad podižete.
Srećno, g. Braune.
Bolje da... - Jeste. Znam.
Molim, Lene? - Idu prema mostu.
Sjajno. Nastavi da ih pratiš.
Hvala. - Nema na čemu, gospođo.
Džoi... - G. Makaskere...
Ja... - Ron Kunio... Upoznali smo se u kazinu.
Izvinjavam se zbog... - Džoi, sačekaj.
Jasno, jasno... To je mnogo novca.
Hvala na razumevanju. - Da. Razgovaraću sa zetom.
On se bavi finansijskom stranom.
On će već to srediti.
Prodaće nešto. Ja ne...
Pa, ako dozvolite... Moja žena voli vašu emisiju.
Ako nemate ništa protiv, kupio sam je u prodavnici suvenira u kazinu.
Znate... - Kunio, šta to radiš, dođavola?
Izvinite, g. Tavari. Žao mi je.
U redu je, Saje. To mi je posao.
Ne znam kako vi poznati to trpite.
Kuda da idem? - U Donji Menhetn.
Kuda u Donji Menhetn? - Rekao sam jebeni Donji Menhetn.
Ništa više ne znam. Zvaću vas. -Čekaj. Ne!
Jebote, ne mogu da verujem.
PARK DŽEJMS VOKER FADER DEMO SKVER
Sem... - Molim?
Da li misliš da je tvoj stric Džin nekako umešan u ovo?
Džini? Zašto? - Jeste. Prva misao mi je bila
da je Džin nekako umešan. Na neki način.
Ne znam kako, ali to mi intuicija govori.
Dži... Tvoj tata mu je pisao pisma.
Preklinjao je strinu Sindi da mu nekako omogući
da Džinu objasni da nije zbog njega oteran iz policije.
Nemam pojma. Derek je krenuo ovamo.
Džin i Sindi ga krive za sve. - Mama...
Ja sam. Ja sam. Sve je u redu. -Ćao!
Sve je u redu. Tvoj muž je krenuo. Sve ide kako treba.
Momci su hteli da svrate. -Ćao, Simore! Ćao!
Drago mi je što te opet vidim. -Ćao!
Žao mi je zbog okolnosti. Molim te, zovi me Saj.
Ćao!
Imate li punjač za kola?
Tamo. Sjajno.
Pošto je? - Košta 9,99.
Zadržite kusur.
Molim? Kuda sad da idem?
Izvini... Nastavi. - Ima jedna garaža u ulici Hauston,
između Brodveja i Zapadnog Brodveja. Na severnoj strani.
Dobro... Garaža na uglu Haustona i čega još?
ZABRANJENO ZAUSTAVLJANJE
Taj doušnik, koga nisi smela da angažuješ, očigledno te zeza.
MENI BRAUARD
Prvo ti kaže da će se nešto desiti u parku i ti mu poveruješ.
Poverovala sam mu.
Zašto mu ne veruješ kad kaže da ničeg neće biti?
Zašto ne mogu da mu ovog puta jednostavno ne verujem?
Zato što ljude ubijaju u sporednim uličicama, a ne u parkovima.
I ti ne radiš na ovom slučaju, ni zvanično ni bilo kako drugačije.
Još sam i sa ćerkom koju viđam samo par dana mesečno.
Sad dolazimo na glavno, a to je da tebi sad ne odgovara.
Ne smemo da rizikujemo da te otkriju, a da nemaš podršku.
Onda mi obezbedi podršku.
Ne mogu kad nemaš ovlašćenje, dakle...
Moram da saznam zašto taj tip... - Nauči nešto iz moje greške. Idi kući...
Meni, čekaj! Meni! - Sačekaj, Me-Li.
Moram da prekinem.
Dođavola!
DOZVOLA ZA PARKIRANJE
Ne... Saslušajte me... Gospođo... - Sve si obavio.
Sad je sve u redu.
Trebaće nam više vremena da ovo odradimo kako treba.
Klarens insistira na vremenu,
ali razmisliću o tome.
Gospođo, ne slušate... Gospođo, samo me saslušajte.
Hvala, Garmene. - Saslušajte me!
Zašto još niste u garaži? Rekao sam vam gde je.
Upravo ulazim.
Hoćete da vam ubijemo dete?
To će se desiti ako novac ne dobijemo do tačno 01.11.
Jasno vam je? Dete će vam biti mrtvo.
I vi ćete biti krivi. Vi i niko drugi.
Jebote!
Da li me slušate?
Bog te...
Vi to meni? Ja se ovde ne zezam. Halo!
Baterija mi je na jedan odsto. Reci mi gde da idem. Tačno mesto.
Očigledno u park Vašington Skver.
Očigledno? - Samo se tamo dovucite
dok se nije ispraznila. - Ključ je unutra.
Rekli su mi da ovde parkiram. - Sve ćete upropastiti.
Moraš da se iskuliraš, jebote! Radim bukvalno sve što kažeš.
Osim što niste na vreme došli tamo gde je trebalo.
Gde ste sad? - Tri ćoška dalje.
Kuda dalje kad stignem tamo?
Reći ću vam kad uđete.
Morate da odete u tačno određeni kr... - Halo! Gde da odem?
Da odem u...
Šta je? - Mislim da mu se ugasio telefon.
Ili to ili ga zabole za sopstveno dete.
Mel, nemoj da me zoveš da mi kažeš da se ono nije desilo.
Otišla si od mene i iz ove veze.
Sad ja tebi kažem da smo završile.
Dosta mi je više neprestanog raskidanja i mirenja.
Ako u parku nađeš to što tražiš,
a nadam se da hoćeš, neću biti tu da slušam o tome.
Blokiraću te. Blokirana si.
Gđo Mahabir, šta ste rešili?
Rešila sam da Klarens direktno zove one u kombiju,
a da ti uzmeš slobodno veče.
Dobro... Ne... Slušajte. Ne mislite to ozbi...
Jebote! Jebem ti mater!
Zdravo! Ovde Pol.
Zdravo, Pole. Ovde Klarens. Da li me čuješ?
Da, gospodine. Čujem vas. - Koliko razumem, imate pitanja.
Treba nam više vremena. Treba nam više vremena.
Gospodine, moji ljudi se pitaju da li mogu da dobiju više vremena.
Novac uskoro stiže.
Da bi plan uspeo, sve mora da se završi do 01.11.
Dobro, gospodine. Hvala.
Smem li da pitam zašto?
Zato što do tada to mora da se uradi.
Luje, šta to radiš?
Ovo je Džaredov telefon. Kad se bude vratio kući...
Šta te briga za njegov telefon? Šta to radiš?
Kreni, čoveče. Kreni.
Znaš šta treba da uradimo?
U 01.11 pucam u sanduk.
Ali prvo ćeš napraviti krug oko parka. Naći ćemo se tamo, kod onog belog kruga.
Jasno? Kreni. Kreni!
A ti ostaješ sa mnom. Jasno?
Stalno na oprezu.
Rum sa suvim grožđem u kornetu. Hvala.
Ðavijere... Misliš da se nešto dešava večeras ili ne misliš.
Moj život se raspada. Povući ću i tebe sa sobom.
Zato mi se javi i drži svoje obećanje.
Da ne bih ja prekršila svoje, pa da vidiš...
Ozbiljna sam. Zdravo!
Gospode... Izvinite.
Nema problema.
Šta je, Meni?
Kao prijatelj ti kažem
da neću moći da zaspim dok se ne vratiš kući.
Ti meni nisi prijatelj već šef.
Dobro. Onda ti, kao šef, naređujem da odeš kući.
Da li imate punjač?
Da li bilo ko... Da li iko ima punjač?
Gde si, jebote?
Gde si bio? - Garmen je ubio Kisena.
Zašto? - Ne znam. Kreni!
Klarense...
Klarense, izvoli. Klarense...
Molim vas... Hvala.
Hajde! Hajde!
Dobro. Vratiću vam. Žao mi je. Obećavam. Izvinite.
Poštanska inspekcija...
Ja sam poštanska inspektorka.
Bar zasad.
Hvala.
Šta to radiš, jebote? -Šta?
Rekao sam ti da napraviš krug.
Uradio sam to što si rekao. - Ulazi! Ulazi!
Gde si bio, čoveče? - Nigde.
Nigde. - Viktore...
Da se niko nije mrdnuo.
Viktore, šta se dešava, čoveče?
Tri... Četiri... Pet... - Urazumi se, Viktore.
Hajde!
Sad je 01.11! Ovde sam!
Šta se desilo? Zezaš me? -Šta se dešava?
Crkao mu je jebeni telefon. - Molim? Da li je s Derekom sve u redu?
Sem!
Stoj!
Dobro... Sad idemo.
Polako.
Još sporije.
Dereče!
Upravo sam ti poslao adresu gde da bacite tela.
Ðavijer će vas zvati kad se budete vraćali.
Dobro...
Jeste, Ðavijer će...
Reci mi ako ti treba pomoć u vezi sa još nečim.
Akede, dosta! Znaš da nisam želeo ništa od ovoga.
Sad još i vičeš na mene? - U redu je. Hajde, momci.
Dereče!
Šta se desilo? - Rekli su da je možda srčani udar.
Hej!
Izvinite...
Njen punjač je kod vas.
Moj punjač...
Hvala.
Dereče!
Gospode!
Hej!
Ne znam da li sedim ili stojim.
Dušo... Sediš.
Sediš, dušo.
Kupio sam punjač.
Uključio sam ga.
Dušo, daj mi samo sekund.
Smislićemo rešenje.
Naći ćemo rešenje. U redu? - Izvinjavam se.
Izvinite.
U redu je.
Nije loše?
Da pobegneš od svega.
Žao mi je, nema bežičnog interneta.
Hoćeš da igramo nešto? Karte?
Hoću. Možda sutra.
Dođi.
Da li je ovde klijent, šta god hteli time da kažu?
Očigledno nije. - Jesi li razgovarao s njim?
Zvučao je kao da je iz Gvajane.
Kao da govori portugalski gvajanski.
Reci mi nešto... Šta misliš o Ðavijeru?
Ne znam. Šta ti misliš? - Momci...
Hvala.
Kao prvo, gđo Mahabir, izvinjavam se što sam vas ono pitao.
Stvari su bile malo izmakle kontroli.
Garmene...
Odavno se znamo. Zvao si me gđa Em ili Savitri. Čak i Savi.
A večeras me zoveš gđa Mahabir?
Za tebe sam Savi.
Sve je u redu, prijatelju. - Dobro.
Savi, imaš li malo vremena?
Postoji krug.
Ako se krug prekine, omogućava se nesreća.
Dobro... - Ali ispunili smo sve uslove.
Dakle, krug je konačno zatvoren.
Dakle, sve je u redu.
A prokletstvo koje je moj muž, neka počiva sa duhovima,
za moju porodicu izazvao pre onoliko godina sada je skinuto.
Šta ako je smrt jadnog Kvinsija zapravo poklon?
Izvini... Edvard Čang je dakle Kvinsija ubio...
Šta ako jeste, Garmene?
Razmisli o tome.
Da moj dever nije bio ubijen,
nikad ne bih pomislila na prokletstvo.
Sad smo rešili probleme u Džordžtaunu,
a ovde možemo da nastavimo po starom.
Nemoj da brineš.
Raduj se.
Gospodine Viloubi...
Dođite. - Divno je videti te.
Da li je sve u redu? - Naravno.
Dobro... Dođite ovamo.
Mislim da je dovoljno ovo što do sada znamo.
S obzirom na sve ovo i na status vašeg oca, nazovimo to tako,
možda će uključiti još neku agenciju.
Neko će vas ujutro kontaktirati.
Ako mogu da kažem, ne smete sebe da krivite za postupke manijaka.
Da li imate predstave ko bi...
Žrtva? - Izvinite. Da. Samo o tome razmišljam.
Da, naravno. Jeste.
Sigurna sam da će nas u narednih dan-dva pozvati užasnuti majka ili otac.
Biće to težak razgovor.
U međuvremenu se malo odmorite.
Zagrlite svoje dete.
Molim?
Rekla sam da zagrlite svoje dete.
Bilo je 28.425 ljudi.
Rekao je Brendi da vidi
koliko ljudi je prošlo kroz program narodne kuhinje i svratišta.
Kako si? Dobro si?
Uvek sam govorio da se dobro dobrim vraća.
Ako je stvarno tako, sve ovo nema nikakvog smisla.
Džoi, ćao! Kod kuće smo.
Samo da vidim da li je budan. Bez brige.
Samo nam se javi kad dobiješ poruku.
Ili ćemo se čuti u dogovoreno vreme.
Hvala.
Mislim... Šta ja radim?
Ispunjavam obećanja.
Primer je da je taj Klarens u Njujork došao samo da se nađemo.
Igrao si šah sa obožavateljem.
Nije mi on obožavalac, već prijatelj.
Novi prijatelj.
Dobro, tata.
Kuda si krenula?
Šta misliš?
Hej...
Misliš li da su ubili tog dečka?
Ne znam. Nadam se da nisu. Ali...
To je mogao da bude Džared. Trebalo je da bude Džared.
Ne možeš sebe da kriviš.
Za tog dečaka koga ne znaš ti si uradio sve što si mogao.
Ponosna sam na tebe.
Prevod: Jake Dozier