Cercul complet
Acum sunăm la poliție, da?
Mai întâi, să ne asigurăm că Jared e în siguranță.
Dacă cineva l-a vizat, poate încă îl caută,
odată ce descoperă că nu e el.
Dacă află că nu e Jared, ce-i vor face băiatului?
- Îi știm numele? - Jared a spus că-l cheamă Nicky.
Putem să revenim la fiul nostru? Ce facem?
Îl cazăm la un hotel? Mergem cu el la un hotel?
- Joey! Aveai tu o casă. - Familia mea are o cabană de vânătoare.
- Unde? - În mijlocul pustietății.
- Nu e semnal acolo. N-am nici Wi Fi. - Îmi place.
- E perfect. - Și...
Mergem la restaurant dimineața și seara.
- Ca să putem suna. - Bine.
Deci poliția...
Categoric nu îi implicăm?
Avem și alte opțiuni în afară de federali.
- Te-ai putea consulta cu fratele tău. - Poftim?
- Nu-l implicăm. - Pe Gene? Ce vrei să...?
Nu înțeleg cum funcționează treaba cu poliția. Trebuie să plecăm acum.
Trebuia să fim într-o parcare la 00:00, cu banii.
Și știm despre ce e vorba cu chestia asta cu 01:11?
- Și ce e cu cei trei sute și ceva de mii? - N-avem timp de așa ceva.
Cine e Charisse?
Poftim?
Charisse. Când tata a cerut mai multe informații, a zis Charisse".
Nu știu. Un loc, poate.
- Charisse e un loc? - Da. Nu. Poate că nu. Habar n-am.
Eu și Jeff vom pleca.
Vom continua să le urmăm instrucțiunile și vom recupera copilul.
Derek, am decis? Vreau să fac ce trebuie...
Sam, e decizia corectă. Puștiul e la ei.
- Pe bune, chiar ne punem întrebarea? - Da. Nu. Da, ai dreptate.
- Bine. O să-i spun lui Jared planul. - Hei...
Bine. Doamne!
Plecăm sau nu?
- Ai grijă de tine. Te rog. - O să am. O să avem.
Apropo, e pi.
- Poftim? - 3,14159.
E pi. Un cerc.
Care e urgența?
Doamnă M, am găsit ceva în locuința unde stau băieții.
Într-unul dintre paturi.
Cartea de vizită a unei polițiste. Patul unuia dintre băieții din dubă.
Ia măsurile adecvate.
Îl sun pe Paul și-i spun să abandoneze misiunea.
Nu, dl Willoughby a terminat cercul de cretă.
Am început deja.
Nu. Ziceam să rezolvi cu omul și să continuăm conform planului.
Bine.
Înainte să fac asta... Există o frustrare în echipă,
inclusiv la mine.
Oameni diferiți cunosc diferite părți ale filmului, dar...
- Nimeni nu cunoaște imaginea de ansamblu. - Da.
N-ai încredere în mine?
După toate afacerile făcute împreună și succesele pe care le-am avut?
Doamnă, vă spun,
seara asta e un teritoriu necunoscut, ca să nu zic mai mult.
Terminăm în curând, Garmen.
Iar cei ca dl Edward Chung nu vor mai putea ajunge la noi.
Asta e imaginea de ansamblu.
Așa că fă exact ce te plătesc să faci
și exact cum ți-am spus să o faci.
Și curăță mizeria din dubă.
Și Aked...
Ai grijă de Aked, pentru că uneori e propriul lui dușman.
Da, știu.
Bine, ne vedem la petrecerea de după.
Doamne, uite cât e ceasul!
Bine. Da. Mă ocup.
Aproape am terminat, Ranwell. Aproape am terminat.
Victor, sunt Garmen Harry. Ești în oraș?
Am nevoie de tine. Diseară.
Acum. Unde ești? Vin să te iau.
Mai dă-i un somnifer.
Da, va fi bine. Nu-i așa, Jared?
Deschide gura. Deschide naibii gura!
Hei! Ce se aude?
Louis, ce se aude? E telefonul tău?
Dă-mi-l.
Dă-mi-l în clipa asta! Haide!
Mulțumesc.
Nu, abia l-am cumpărat!
Drăcia dracului! Telefonul tău personal?
Ce idioțenie!
M-a luat acidul la stomac.
- S-a dus totul naibii. - Fir-ar să fie!
Xav, scrie-i lui Nat.
Spune-i că mi s-a stricat telefonul.
Lipsește un manechin de la cursul de acupunctură.
Știi ceva de el?
Nu. N-am idee.
N-are sens să fiu eu ținta.
Am mii de angajați.
La emisiune, când o aveam,
la birou, la locul unde îmbuteliam produse,
ca să nu mai zic de cantinele sociale.
În unsprezece orașe. Unsprezece, Jeff!
Îmi vizitez fanii la spital.
Și mă duc la toate rahaturile lor de aziluri.
- Jucam șah cu unul. - Am înțeles.
Faci lucruri pentru necunoscuți. Felicitări!
Dar e suficient ca cineva să te creadă nemernic, nu e nevoie să și fii.
Bună seara, dle Harry! Cu ce vă pot ajuta?
Vreau să vii la o plimbare cu mine și Paul.
Sună bine.
- Acum trebuie să așteptăm. - De ce?
De ce? În primul rând, familia Browne trebuie să strângă banii.
În al doilea rând, șeful vrea să stăm aici și să așteptăm instrucțiuni.
Deci nu mergem în parcul Washington Square?
De ce naiba să mergem în parcul Washington Square?
În parcul aglomerat din centru. Ce prostie! De ce mă întrebi asta?
Garmen m-a trimis în parcul Washington Square să marchez niște cercuri.
Cred că pentru asta a fost.
Garm...? Garmen te-a trimis?
De ce?
Nu știu.
A zis că așa vrea dna Mahabir.
- N-ai vrut să-mi spui și mie? - Nu credeam că e nevoie.
Stai să înțeleg.
În sfârșit găsesc un informator,
ceea ce durează săptămâni, după cum știi,
și singurul lucru pe care poți să mi-l spui e că s-ar putea să fie vrăjeală?
N-am zis că a fost vrăjeală, dar te-a lăsat baltă, așa că...
Da, și de asta nu-l cred.
Deci alergi după el ca să impresionezi un șef
care nu te respectă suficient cât să te sune înapoi.
Da, pentru că vrea să dau greș.
Ceea ce ți-am spus că nu are sens.
- Poate crede că vreau să-i iau postul. - Ceea ce și vrei.
Da. Pentru că-l merit.
Măcar o dată, Mel, putem să nu purtăm iar aceeași conversație
sâmbătă seara?
Ceea ce nu pare nesemnificativ.
Ce am decis cu paella?
Cred că am decis că nu poți spune: S-ar putea să fac paella"
și apoi să te superi când zic că am de lucru.
Mai ales când e slujba mea în joc.
Te porți de parcă am de ales. Nu am.
Nu e adevărat, Mel.
Și nu trebuie să muncești. Alegi să...
Știi ce? Sincer, poate că ai dreptate.
Poate că e semnificativ.
De ce nu...
...gătești ce vrei tu?
Numai pentru tine. Nu știu.
Când termin, vin să-mi iau lucrurile și să le duc acasă.
Poftim?
Mi-am regândit prioritățile în ultima vreme.
Știi...
Despre asta vorbim acum?
Da. Despre asta vorbim.
Mel, Doamne, ai nevoie de ajutor.
Da, bună!
Un mesaj pentru domnul Widmer.
Sunt Derek Browne, cu E.
Am fost client...
Nu știu cât pot spune la telefon.
Ar trebui să-și amintească. Am avut...
Am avut o problemă de familie acum câțiva ani.
Da, sunt sigur că-și va aminti.
Oricum, știu că e weekend. Am același număr.
- Dacă poate, să mă sune. - Hei, uite. Joey a trimis asta. Uite.
Ce fierbe? Tu fierbi. În iad, chef Jeff!"
Am niște genți. Ar trebui să fie suficient de mari.
Haide. Încărcați-l.
Ce facem? Nici nu știm unde mergem.
Știu, dar hai s-o facem acum, ca să fim pregătiți.
Bagă-l în sac, în ladă. Nu-mi mai pune întrebări.
Dacă tu ești șeful, cum de nu știi unde mergem?
Vă purtați ca niște amatori.
Dacă Garmen ar vedea cum te porți,
cum mă iei la întrebări, ar crede că nu știu să fiu șef.
Știu să fiu șef.
De asta m-a pus mătușa șef pe mine, nu pe Garmen.
Mergem într-unul din trei locuri. Eu am făcut planurile.
- Vor alege unul. - Unul dintre cele trei locuri e parcul?
Ți-am spus deja, parcul e o idee proastă.
- Nu mă ascultați. - E haos!
- Vorbesc în numele ei. - Victor, amortizorul.
După ce se termină totul, îi voi face un raport complet.
Aked, deschide!
Garmen, Paul, tipule.
- El e Victor. - Salut!
E totul în regulă?
Serviciul de Inspectare Poștală al SUA.
Am găsit asta sub unul dintre paturile voastre. Numărul inspectoarei Harmony.
O cunoști?
Tu? O cunoști?
- Sub patul cui era? - Aked, tu ai adunat echipa, da?
- Da, domnule. - Am auzit că i-ai ales personal.
Garmen, e vreo problemă?
E posibil să fie domnul ales personal.
Ce dracu'?
Câteva schimbări. Prima: băiatul merge cu Victor.
Paul rămâne în dubă cu tine. Unde e puștiul?
Unde e copilul?
Nu are microfon.
Asta ai crezut? Că poartă microfon? Da?
Am găsit cartea de vizită lângă patul lui.
Spune-i tatălui să vină în Lower Manhattan și atât.
Nu, nu ăsta e planul.
Am avut trei opțiuni.
Ba ăsta a fost mereu planul.
- Despre ce vorbești? - Ăsta a fost mereu planul, Aked.
Ăsta e planul tău? Să vii aici?
Faptul că am intervenit așa a fost doar planul de rezervă.
- Mergem în parcul Washington Square. - Poftim?
E un parc aglomerat în centrul Manhattanului. De ce am face asta?
Așa i-a spus mătușa ta lui Garmen.
Mătușa mea n-ar fi venit cu un plan atât de stupid.
Mătușa mea n-ar fi făcut un asemenea plan.
Sunt puțin peste 20 kg în total.
Folosește-ți genunchii, nu spatele.
Succes, dle Browne!
- Ar fi bine să... - Da. Știu.
- Da, Len? - Ne îndreptăm spre pod.
Excelent! Da, continuați cu planul.
- Mulțumesc. - Cu plăcere, doamnă.
- Joey! - Dle McCusker...
Ron Cuneo. Ne-am cunoscut la cazinou.
- Îmi cer scuze pentru afacere... - Joey, stai puțin.
Desigur. Sunt o grămadă de bani.
- Mulțumesc pentru înțelegere. - Da. O să vorbesc cu ginerele meu.
El se ocupă de aspectele financiare ale firmei
și va face niște aranjamente.
Va vinde ceva. Nu știu ce o să facă.
De asemenea, dacă-mi permiteți, soției mele i-a plăcut emisiunea dv.
Dacă nu vă deranjează... Am luat-o de la magazinul cazinoului.
Cuneo, ce naiba faci?
Îmi cer scuze, dle Tavari. Îmi cer scuze.
Nu-i nimic, Sey. Cu asta mă ocup.
Nu știu cum reușiți voi, celebritățile.
- Unde merg? - În Lower Manhattan.
- Unde în Lower Manhattan? - Am zis Lower Manhattan.
- E tot ce știu. Te sun eu înapoi. - Stai. Nu!
Nu se poate!
PARCUL JAMES WALKER PIAȚA FATHER DEMO
- Sam. - Da.
Crezi că unchiul Gene are vreo legătură cu asta?
- Gene? De ce? - Da. Primul meu gând a fost
că Gene e implicat cumva. Cumva.
Nu știu cum, dar asta-mi spune instinctul.
Tatăl tău le-a scris.
A implorat-o pe mătușa Cindy să-i dea șansa
să-i explice lui Gene că nu el l-a dat afară din poliție.
Habar n-am. Derek vine spre noi.
- Gene și Cindy dau vina pe el pentru tot. - Mamă!
- Eu sunt. Totul e bine. - Bună!
Totul e bine. Soțul tău a plecat. Lucrurile progresează.
- Băieții au vrut să vină. - Bună, Seymour!
- Mă bucur să te văd, Sam. - Bună!
Îmi pare rău pentru împrejurări. Sey, te rog.
Bună!
Aveți încărcătoare? Pentru mașină?
Da. Grozav!
- Cât costă? - Face 9,99.
Păstrează restul.
Da? Unde mă duc acum? Hei!
- Scuze. Continuă. - E o parcare pe Houston
între Broadway și West Broadway, pe partea de nord.
Bine. O parcare pe Houston și mai ce?
OPRIREA INTERZISĂ
Informatorul, pe care nu erai autorizată să îl recrutezi, te joacă pe degete.
Mai întâi ți-a spus că se întâmplă ceva în parc, iar tu l-ai crezut.
L-am crezut.
De ce nu-l crezi când spune că nu se întâmplă nimic?
De ce nu e de ajuns faptul că nu-l cred?
Fiindcă omoară oameni pe alei lăturalnice, nu în parcuri publice.
Iar tu nu te ocupi de caz, oficial sau nu.
Sunt cu fiica mea, cu care stau doar câteva zile pe lună.
Acum ajungem la motivul adevărat, acela că nu e convenabil pentru tine.
Nu putem risca să fii descoperită și nu ai întăriri.
Atunci trimite-mi întăriri.
Nu pot face asta la o pândă care nu are aprobare.
- Trebuie să aflu de ce... - Ascultă la mine. Du-te acasă!
- Manny, stai! Manny! - Așteaptă, Mae-Lee!
Trebuie să închid.
La dracu'!
PERMIS DE PARCARE
- Nu sunteți... Ascultați-mă, doamnă! - Le-ai rezolvat pe toate.
- Stați să zic. - Acum totul e bine.
Avem nevoie de mai mult timp ca să facem treaba cum trebuie.
Directorul Clarence a insistat cu ora,
dar mă mai gândesc.
Doamnă, nu mă ascultați.
- Mulțumesc, Garmen. - Ascultați-mă!
De ce nu ești la garaj? Ți-am zis unde e.
Acum ajung.
Chiar vrei să-ți omorâm copilul?
Asta se va întâmpla dacă nu avem banii până la 01:11 fix.
Știi asta, nu? Copilul tău va muri.
Și va fi numai și numai vina ta.
Ce naiba?
Hei! Mă asculți?
Iisuse!
Cu mine vorbești? Eu nu mă joc aici. Alo?
Am ajuns la 1% baterie. Spune-mi unde să mă duc. Exact.
În parcul Washington Square se pare.
- Se pare"? - Mișcă-ți fundul acolo
- ...cât mai ai baterie. - Cheile sunt înăuntru.
- Mi-au zis să parchez aici. - Strici totul.
Trebuie să te calmezi. Fac tot ce spui.
Doar că n-ai ajuns la timp unde ți-am spus.
- Unde ești acum? - La trei străzi distanță.
Unde mă duc când ajung?
O să-ți explic când intri în parc.
- Trebuie să mergi la un anumit... - Alo? Unde să mă duc?
Unde...?
- Ce e? - Cred că i s-a descărcat telefonul.
Ori asta, ori nu-i pasă de copilul lui.
Mel, nu mă suna să-mi spui că ce s-a întâmplat nu s-a întâmplat.
Că m-ai părăsit și ai lăsat baltă relația noastră.
Îți spun că s-a terminat.
Pun capăt ciclului de despărțiri și împăcări.
Dacă găsești ce cauți în parc,
și sper să găsești, eu nu voi mai fi aici să te ascult.
Te blochez. Ești blocată.
Dnă Mahabir, ce ați decis?
O să-l rog pe director să-i sune direct pe băieții din dubă,
iar tu poți să-ți iei liber restul serii.
Bine. Nu puteți vorbi serios...
Fir-ar să fie! Mama mă-sii!
Bună, sunt Paul.
Bună, Paul, sunt Clarence. Mă auzi?
- Da, domnule, vă aud. - Înțeleg că aveți întrebări.
Mai avem nevoie de timp. Avem nevoie de timp.
Domnule, oamenii mei se întrebau dacă ne mai puteți acorda niște timp.
Banii aproape au ajuns.
Trebuie să fie gata până la 01:11 ca planul să funcționeze.
Da, domnule, mulțumesc.
Dacă îmi permiteți, de ce?
Pentru că la ora aia trebuie să fie.
Louis, ce faci?
Telefonul lui Jared. Pentru când se întoarce acasă.
Închide capacul! Ce-ți pasă de telefonul lui? Ce faci?
Dă-te! Mișcă, omule!
Știi ce trebuie să facem?
La ora 01:11, trag în cutie.
Dar întâi dăm ocol parcului și ne întâlnim lângă cercul alb.
Bine? Du-te!
Tu rămâi cu mine, bine?
Stai cu ochii-n patru.
Bună! Cu rom și stafide. La cornet. Mulțumesc.
Xavier, ori crezi că se întâmplă ceva azi, ori nu.
Dar viața mea se duce de râpă și o voi trage și pe a ta după mine.
Așa că sună-mă și ține-te de cuvânt,
altfel nu mă mai țin nici eu și vedem atunci cum stai.
Vorbesc serios. La revedere!
Doamne! Scuze!
Nu-i nimic.
Ce e, Manny?
Îți spun ca prieten
că n-o să pot dormi până nu pleci acasă.
Nu ești prietenul meu. Ești șeful meu.
În calitate de șef, îți ordon să pleci acasă.
Aveți un încărcător portabil?
Are cineva un încărcător?
Unde te-ai dus, bă?
- Unde ai fost? - Garmen l-a ucis pe Keesen.
- De ce? - Nu știu. Du-te, du-te!
Clarence.
Clarence, poftim. Clarence!
Te rog. Mulțumesc.
Haide odată!
Bine, ți-l aduc înapoi. Îmi pare rău. Promit. Îmi pare rău.
Serviciul de Inspectare Poștală.
Sunt inspectoare poștală.
Cel puțin pentru moment.
Mulțumesc.
- Ce naiba faci? - Ce?
Ți-am zis să dai o tură rapidă.
- Fac ce-mi spui. - Intră!
- Unde ai fost, omule? - Nicăieri.
- Victor!
Nu mișcă nimeni!
Victor, ce se întâmplă?
- Trei, patru, cinci. - Explică-mi, Victor!
Haide!
E 01:11! Sunt aici!
- Ce s-a întâmplat? Glumești? - Ce se întâmplă?
- I s-a descărcat telefonul. - Poftim? E teafăr? Derek e teafăr?
Sam!
Am încheiat.
Bine, acum plecăm.
Încet.
Mai încet.
Derek!
Vă trimit mesaj cu adresa unde să aruncați cadavrele.
Xavier vă va suna când vă întoarceți.
Bine.
Da, ne va suna Xavier.
Anunță-mă dacă mai ai nevoie de ajutor cu ceva.
Aked, ajunge! Știi că n-am cerut să fie așa.
- Acum țipi la mine? - Bine. Haideți, băieți...
Derek!
- Ce s-a întâmplat? - Cică a făcut infarct.
Hei!
Nu te supăra.
- Încărcătorul ei e la tine. - Încărcătorul meu.
Mersi.
Derek!
Doamne!
Nu-mi dau seama dacă stau jos sau în picioare.
Iubitule... Stai jos.
Stai jos, iubitule.
Am făcut rost de încărcător.
Am conectat telefonul.
L-am conectat.
Iubitule, lasă-mă o secundă.
O să găsim o soluție.
- O să găsim o soluție la toate, da? - Nu vă supărați.
Îmi cer scuze.
Da.
Nu e rău, nu?
Aici ai scăpat de toate.
Îmi pare rău, nu am Wi Fi.
Jucăm ceva? Cărți?
Da. Poate mâine.
Vino încoace! Da.
Directorul e aici? Ce-o mai fi însemnând și asta.
- Se pare că nu. - Ai vorbit cu el?
Părea guyanez.
Poate chiar portughez-guyanez.
Spune-mi ceva. Ce părere ai despre Xavier?
- Nu știu. Tu ce părere ai despre el? - Băieți...
Mulțumesc.
Dră Mahabir, îmi cer iertare că v-am pus judecata la îndoială.
Lucrurile au luat-o puțin razna mai devreme.
Garmen...
Te-am cunoscut acum mulți ani. Îmi ziceai dra M, Savitri, chiar Savvy.
Dar în seara asta îmi zici dra Mahabir"?
Savvy.
- E în regulă, prietene. - Bine.
Savvy, ai o secundă?
E un cerc.
Dacă cercul s-a rupt, atunci ghinionul are loc să intre.
- Am înțeles. - Dar am îndeplinit toate condițiile.
Prin urmare, cercul e complet, în sfârșit.
Prin urmare, suntem bine.
Iar blestemul soțului meu, odihnească-se în pace cu spiritele,
adus asupra familiei mele acum mulți ani, s-a risipit.
Dacă moartea bietului Quincy a fost, de fapt, un dar?
Îmi pare rău. Edward Chung l-a asasinat pe Quincy.
Dar dacă, Garmen?
Gândește-te.
Dacă n-ar fi fost ucis cumnatul meu,
n-aș fi bănuit că există blestemul.
Și acum, totul s-a rezolvat în GT, treburile sunt aranjate,
iar afacerea noastră de aici poate reveni la normal.
Nu-ți face griji.
Fii fericit.
Dle Willoughby!
- Intră. - Mă bucur să te văd.
- E în regulă? - Absolut.
Bine. Vino pe partea asta.
Cred că deocamdată ne ajung informațiile pe care le avem.
Având în vedere natura situației și profilul tatălui dv, ca să zic așa,
cred că vom implica o agenție-soră sau două.
Cineva vă va contacta chiar mâine.
Dacă-mi permiteți, nu vă puteți învinovăți pentru faptele unui nebun.
Aveți idee cine...?
- Cine e victima? - Scuze. Da. La el mi-e gândul.
Da, desigur. Da.
Peste o zi sau două ne vor suna o mamă sau un tată înspăimântați.
Și va fi o zi grea.
Între timp, poate vă odihniți puțin.
Mergeți și îmbrățișați-vă copilul.
Poftim?
Mergeți și îmbrățișați-vă copilul.
Sunt 28.425 de oameni.
A pus-o pe Brenda să afle
câți au trecut prin programul de cantine sociale și adăposturi.
Ce faci? Ești bine?
Mereu am spus că, dacă faci bine, ți se vor întâmpla lucruri bune.
Din punctul ăsta de vedere, situația prezentă n-are nicio logică.
Joey, bună! Am ajuns acasă.
Voiam să văd dacă s-a trezit. Nu e nicio problemă.
Sună-mă când primești mesajul.
Sau vorbim la ora stabilită.
Mulțumesc.
Ce fac? Fac ce am de făcut.
De exemplu, tipul ăsta, Clarence, a venit la New York doar ca să mă vadă.
Ai jucat șah cu un fan.
Nu era un fan. Era un prieten.
Era un prieten nou.
Bine, tată.
Unde te duci?
Unde crezi?
Crezi că băiatul e mort?
Nu știu. Sper că nu. Dar...
Putea fi Jared. Trebuia să fie Jared.
Nu te învinovăți.
Ai făcut ce ai putut pentru un necunoscut.
Sunt mândră de tine.
Traducerea: Raluca Dragomir