РЕАЛІТІ-ШОУ NETFLIX
Якби твій не займався дурницями, ти б тут не сиділа
геть не певна щодо кожної жінки, що бачиш,
чи не спить вона з твоїм чоловіком. Він не мій тип. Хамка.
Не можеш зробити, щоб чоловік тримався дому,
нічого кидатися на інших через розмови з ним.
Треба подзвонити Кхані, розповісти.
Надішлю голосове повідомлення.
Привіт, люба, як справи?
У мене тут був ланч з Енні й вона на мене накинулася,
бо я говорила з її чоловіком.
Це тягнеться ще з дня народження Даймонда.
Все розпитувала, чому я розмовляю…
чому він хоче зі мною говорити, коли вона показує його всім… Отаке.
На чаюванні - знову. Ти ж пам'ятаєш.
А сьогодні - ніби я позвала Інносента, щоб сказати…
що я назвала її брехухою.
Звинувачення про брехуху я взагалі не зрозуміла.
Гадаю, той чоловік їй зраджує.
Я думаю, він зраджує майже з усіма підряд.
Тому, коли вона бачить іншу сильну жінку,
ця мала невпевнена сучка
відразу відчуває страх, вважає її загрозою.
«Це також ще одна жертва». А її чоловік навіть не мого типу.
Він не мого типу. Він…
Та ну його.
Про це - іншим разом. Подзвони, коли це прослухаєш.
«Я заміжня, а ти ні». Це що, головне у житі? Вийти заміж?
Я не мушу чіплятися за чоловіка.
Люблю чай, от і подумала: «Гайда в Блегаурі».
Час від часу я навідую такі місця,
пробую ті дивні штучки.
От я й повернулася з Мексики.
То був неймовірний тиждень святкування дня народження.
ПІЛОН-СТУДІЯ
І що це ми робимо?
-Тренування без зупину! -Які люди!
-Що відбувається? -Ні, це для тебе!
У Наді були цілі два тижні сексуальності на острові.
Я хочу дізнатися подробиці.
Покажи, чим ви займались у Мексиці.
Мабуть, нічим схожим на пілон.
Здебільшого - їзда по бездоріжжю, ще океан.
Два дні на курорті.
Решта - у віддаленому орендованому
будиночку в джунглях, берег океану був прямо за порогом.
Ми набагато краще взнали одне одного,
і ніхто не міг нас чути.
А ще було багато сексу, й він частував смаколиками.
Це було неймовірно.
Утворився зв'язок на рівні, якого я не очікувала.
Вітаю, пані.
-Привіт! -Привіт, як справи?
-Чудові шорти. -Дякую.
Отож.
Не хотіла хвилювати Надю,
але я просто мусила розповісти останні новини про всіх наших,
а ще - про майбутнє весілля.
2Baba влаштував Енні несподівану відпустку.
-Справді? -Вони їздили у Сан-Сіті.
Він запропонував поновити шлюбні обітниці.
-То ви святкували цю пропозицію? -Тому вони нас і зібрали.
Ага.
А коли вони повідомили цю гарну новину, Зарі відкликала його в бік
і сказала:
-«Твоя дружина дуже невпевнена». -Що?
Щодо тебе, Зарі.
То Енні не певна через тебе, любонько!
Найкращу подругу?
Та годі.
Енні зірвалася.
-Справді? -Ені засмучена.
Навіть зараз.
- Вона таки знає 2 - Face-а?
Схоже, що так. Працювали на «Channel O», чи щось таке.
Точно не знаю.
Типу, годі чинити безлад. Припини всю цю…
Ні. Навіщо таке робити?
Мені здається, вона за щось мститься Енні, якщо чесно.
Може, час мені з нею поснідати, спитати:
«Подруго, чого ти прагнеш?»
Ви ж знаєте, я завжди даю шанс.
Ніколи не вірю у те, що кажуть інші.
Гадаю, час нам із Зарі випити чаю.
Я відправила Кхані голосове повідомлення, бо мені було погано
після сварки з Енні.
Я йду на ланч з Кхані.
Вона єдина, з ким я готова говорити про те,
що сталося між мною й Енні.
Зарі.
Ось і ти.
-Привіт, люба. -Привіт.
Ти така сексуальна, подруго.
Слухай, я так вдяглася тому, що…
«Тому що»? У чому справа?
А повідомлення?
-Подруго… -Що відбувається?
Не розумію, що тоді сталося.
Щойно я прийшла, вся така мила й дружня, -
«Зарі, відразу перейду до справи».
«Чому ти сказала моєму чоловікові те й те?»
Що вона питала, звідки я його знаю.
Що я буквально сказала її чоловікові, що вона невпевнена.
Отака ситуація.
Справжня війна.
Це буде випробуванням для всіх нас.
Дівчино, у мене жодного шансу не було.
-Вона обізвала мене стервом… -Обізвала стервом?
-Еге ж. -Що, в обличчя?
Типу: «Стерво. Яке ж ти стерво».
Я сказала: «Ти дуже недоречна. І в тебе проблеми з впевненістю».
Насправді я ще не говорила зі Сванкі щодо Зарі, її вчинку, про конфронтацію,
і я дійсно хочу знати, що Сванкі про це думає,
бо я знаю, він дружить із Зарі, він з нею працював
як стиліст, перед її днями народжень.
Тож у них існують ділові стосунки.
-Сванкі, я думала, ти спізнишся. -Знаю.
Енні запросила мене
на ланч, а до цього
на вечірці в Анділє, я почув, як Енні з Кейлі
говорили про цю ситуацію, але вирішив не втручатися,
бо не був певен, про що саме вони говорили.
Я тобі казала, що збиралась з нею обідати.
Із Зарі.
І як пройшло?
Не можу сказати, що добре. Вийшло погано,
та, знаєш, принаймні я сказала їй, що відчуваю.
І що вона?
Вибачень не було.
Вона не вважає, що зробила щось не так.
Все повторювала: «Це твій чоловік хотів зі мною говорити».
«Саме твій чоловік…»
Вона не думала, що говорити
з твоїм чоловіком - це щось погане з її боку.
Типу, я ж сама його туди привела. Розумієш?
Інакше, де б вони зустрілись?
У неї низька самооцінка.
Гадаю, в її шлюбі багато негараздів.
Їй треба знайти місце, куди спрямувати свою енергію.
Типовий приклад зламаної жінки.
Погляньте на Зарі. Історія її кохання далеко не казкова.
Кулик кулика бачить
здалека, тому вони й накидаються одна на одну,
бо буквально дивляться в дзеркало.
Вона вважає, що ти принижуєш її перед чоловіком.
Це її дім. Чому ти пішла до чоловіка, не поговоривши з нею?
Та я ж говорила, багато разів, але вона не розуміє.
Тільки й питає те ж саме.
Ти крадеш її важливі моменти.
Навіть на вечірці в Даймонда,
з дзвінком її чоловіка, ти вкрала той момент.
Вона мала знайомити його зі своїми друзями,
а скінчилося все тобою.
Та це ж її чоловік стільки разів наполягав…
-Я знаю. -…«дай телефон Зарі».
Знаю.
І він хотів поговорити з усіма.
-Саме так. З усіма. -Він просто був чемним.
Він був доброзичливим.
-То чому ти думаєш, що з тобою… -Інакше.
Але насправді, Сванкі, я цим навіть не морочуся,
бо це дурниця.
Ні, я думаю, їй дійсно слід…
Я думав, вона вибачиться під час ланчу.
-Я цього не відчула. -Тому що, ну…
Я думаю, Зарі не в собі.
Я точно хочу поговорити із Зарі, дізнатися,
що саме, на її погляд, сталося.
І якщо Енні на тебе сердита…
я це залагодити не можу.
Ти дуже впливова, сильна жінка, правда ж?
Ти маєш розуміти, що коли з'являється сильна жінка,
це проблема.
-Страх. -Буде реакція.
А коли твій чоловік звертає
увагу на цю сильну жінку, яка тебе лякає,
це на тебе вплине.
Розумієш?
Та на її захист скажу:
з її боку, це просто перенесення.
-Отож. -Так?
Не думаю, що річ у тобі. Там є власні проблеми.
Маємо справу з жінкою, що має
глибоко приховані проблеми й нерозв'язані ситуації.
Але це не дає права грати на тих емоціях.
Грати на тих слабкостях.
Шкода, що в розмові з її чоловіком, ти не сказала правду йому,
а сказала, що його дружина не певна.
Я б сказала йому:
«Ти усвідомлюєш, скільки шкоди ти завдав цій жінці?
Чи ти знаєш, скільки вона від тебе витерпіла?»
Ось звідки ця проблема самооцінки.
-Він мусить розуміти. -Це все він.
Я розумію почуття Енні, звідки вони.
І, звісно, йдеться не про Зарі. Тут набагато більше.
Так.
-Поглянь, хто тут! Це ж Кейлі! -Кейлі!
-Красунчику, як ти? -Як справи, люба?
Будь ласка, спершу леді.
Я терплячий.
Заходить Кейлі, гарна як і завжди.
Але я бачу, що щось не так.
Як там Голий?
Не насідай на дівчину. Дай віддихатися.
-Я можу зрозуміти, як він, з її вигляду. -Так.
-Справді? -Ви ж разом живете?
-Ні. -Ні?
-Я думала, разом. -Деяким чином разом.
-Ми не живемо разом. -Певним чином.
Зараз у нас з Квінтоном не найкращий період.
Але я насправді не відчуваю потреби з кимось цим ділитися.
Скажу так: не переїзди, поки не отримаєш належне запрошення.
Так, саме це я й кажу.
Саме так вона й каже. Має запросити її жити в нього.
З семи днів у тижні, скільки днів ти там?
-Шість з половиною, певно. -Точно.
Може, чотири.
Може, п'ять. Може й шість. Я не знаю.
Може, зменш до двох.
Йому потрібен час для себе.
Кейлі завжди у нього вдома, у його ліжку, на дивані, на кухні,
от він і каже: «Кохана, це занадто, тобі, типу, треба до себе додому».
Особливо, якщо ви не одружені.
Прибережи всі ці ексцеси, допоки офіційно не станете
парою, розумієш?
Так, розумію. Може, пора це закінчувати.
Коли когось кохаєш, хочеш бути разом весь час.
Тож не бачу такої вже проблеми.
Поки мене не було, сталося багато чого.
Кхані мені розповіла,
але мені не терпиться дізнатися, що ж трапилось, від Енні, Сванкі та Келс.
-Ти так багато пропустила. -Не кажи «так багато»!
-Вечірку в Анділє. -Чому він влаштував «Усі в білому»?
Задля настрою?
Там і драма була.
-Без драми не обійшлося. -Були обидві мами його дітей
Що?
Який безлад. Нащо запросив обох?
В Анділє стосунки з обома, як не дивно,
вони й досі близькі, зв'язок ще є.
Ага, бо ще треба виховувати дітей.
Що таке з цими чоловіками та мамами?
-Сумісне виховання, це дещо інше. -Це не воно.
-Це не сумісне виховання. -Сумісний «шаїнг».
-У них сумісний «шаїнг»! -«Шаїнг».
Що таке «шаїнг»? Секс?
Це дуже схоже на якийсь клуб свінгерів.
Усі, знаєте, просто беруть, що можуть, і кого можуть.
-А з ким Анділє зараз зустрічається? -Гадаю, з жодною з них.
-Він зустрічається з Зарі. -З жодною, але…
Із Зарі?
Того ж дня він поцілував Зарі.
Коли у нього були мами його дітей, він цілував Зарі?
Ох, чоловіки…
Як зраджуєш, чи ще що, то хоча б не в мене на очах.
Він відійшов… Відійшли. Вони із Зарі піднялися сходами.
Ясно, хіба не… От бісів лицемір!
Бо саме він на вечірці в Даймонда
відвів мене по сходах для розмови, казав:
«Ти його підбурюєш. Він тобі до душі?»
І «мутить» з мамою його дітей.
Боже!
Отакої!
Брудна гра.
Ти торкаєшся та цілуєш Зарі.
Ви ж з Даймондом друзі.
Я запросив Зарі випити.
О, привіт.
Коли ми поруч, якщо вона в одній зі мною кімнаті,
нас тягне одне до одного.
Я не знаю, що це.
Друже.
Леді біля… Що?
-Не зважай. -Що ти сказала?
Я сказала: «Друже».
-Це ж ти не мені, правда? -Ні.
-Я ж не «друг». -Ні?
-Чому ти вважаєш мене другом? -А хто ти?
-Хто ти мені? Почнімо з цього. -Не знаю, але не друг.
Бо тоді ти потрапляєш…
Так я потрапляю не до тієї категорії.
До «Просто друзі»?
Ясно видно, що між нами щось таке є.
Я теж не можу зупинитися.
Гадаю, його залицяння не залишають мене байдужою.
Дякую, що прийшов.
-Я завжди хочу тебе бачити. -Хочеш мене бачити.
-Але тобі завжди ніколи. -Бо багато справ.
Якщо хочеш, час знайдеться.
Ото ж бо. Чому ти думаєш, що я хочу тебе?
Не думаю, що ти мене хочеш.
А хочеш захотіти?
Вона трохи холоднувата.
Але ж я - чоловік, розумієте?
Ламати шкаралупу - звична справа.
Чому ти мене сюди запросив?
-Бо… -Бо що?
Коли ми на людях, нас щось притягує одне до одного.
То ти хотів дізнатися, як воно, коли ми лише вдвох?
-Хотів дізнатись, чи є… -Є що?
-Гарні відчуття? Якась енергетика? -Це я й так знаю.
-Якась хімія, чи..? -Можливо.
Ти таки вмієш знайти підхід. Знаєш, куди натиснути.
Але ти опираєшся. Я це бачу.
-Та ні. -Таки так.
Уявляю, на що це схоже для інших.
Особливо, коли за відсутності Даймонда.
Ніби я намагаюсь скористатися можливістю.
Тебе це непокоїть?
Ні.
Нічого такого немає. Я ж вже казала…
Ніякого інтиму у нас із Даймондом немає.
Як я вже казав, я не знаю, що це. Тож…
намагаюсь розібратися.
2Baba повернувся, лише на одну ніч.
Я скористаюся цією можливістю, щоб нарешті з ним серйозно поговорити.
Також я хочу дізнатися, чи вони ментально до цього готові.
Який їхній справжній мотив? Бо обручками проблем не роз'вяжеш.
Ось і ви!
Відпочивати з гарними людьми приємно.
Повечеряти, насолодитися гарною бесідою,
посміятися, все таке.
Вип'ємо, і я про щось попрошу.
Хочу поговорити з Інно, як дозволиш, Енні.
Прошу. А я поговорю з Кудзі.
-То ви хочете… -Ага, мій подарунок.
Ось із ким я говоритиму про подарунок до весілля.
По-перше, за столом я мусила сказати й дістати дозвіл,
бо не хочу отримати виклик на ланч,
як одна моя інша подруга.
Ого, Кхані. Чорт забирай, дівчино.
Кхані відводить мене в бік
а я, знаєте, й гадки не маю, в чому річ.
За цей час…
я сильно полюбила твою дружину.
Чудово.
Так. І вона неймовірна.
Але з плином часу…
я стала її розуміти.
Знаєш, як вона тебе кохає?
Гадаю, так. Думаю, я… Ну, я це відчуваю.
-Я серйозно. Чи знаєш ти…
Вона ладна себе спалити, щоб зігріти тебе.
Іноді це лякає.
Так, це ніби божевілля якесь.
Вона завжди показує, як сильно мене кохає.
-Думаю, вона це показує більше, ніж я. -Так!
Мені не здалося, що Інносент усвідомлює, скільки
сил Енні вкладає в ці стосунки.
Вона в них вірить.
Вона часто згадує свій шлюб, свою історію,
майбутнє, плани, в яких є Інносент.
Ось чому я його питаю, чи він усвідомлює, що Енні його кохає.
Я визнаю, коли…
Коли я вчиняв неправильно. Розумію, у чому мені треба…
стати кращим, у тому сенсі… Ну і все таке.
-Ага. -Я все це розумію.
Іноді я все ж зриваюсь. Та, попри все це,
багато залежить від тебе.
Розумієш, деякі речі виправити вже неможливо.
Рівень щастя від інших не залежить.
Тут річ у тобі.
Насправді він сам і створив монстра.
Але як ти її зцілюєш?
Роблю, що можу. Намагаюсь, допомогти їй бачити життя.
Ну і, знаєш, може, один-два
невеличкі подарунки… Просто, щоб підняти настрій.
А потім вже - щось значне, це теж.
Я тебе прошу, це лише поміж нами,
разом з обітницями,
скажи щось особливе для неї, їй в очі, перед усіма присутніми,
підтвердь, що знаєш, що вона була з тобою у найтяжчі моменти,
дай ясно зрозуміти: «Мила, понад десятиліття це була саме ти,
поглянь-но, люди приходять і йдуть, а ти завжди тут».
Дякую за підказку.
Так і буде. Без проблем.
Знаєте, якщо не так зрозуміти, можна й образитися.
Можна, типу, сказати: «Це тебе не стосується, тож…
і не лізь».
Ти якщо розумієш правильно,
насправді ти такий: «О, дуже дякую.
Гарна ідея».
Я вдячний за все, що ти сказала. Правда.
-Ти справді про нас турбуєшся. -Так.
-І я це дуже ціную. Повір. -Будь ласка.
До знайомства з тобою
я дуже злилася.
Думала собі: «Як побачу його, скажу, що він козел».
Типу: «Слухай, ти - мудак».
Ну, на кшталт: «Хай тобі грець.
Ненавиджу тебе. Як ти міг завдати жінці такої шкоди? Як…
Їй самотньо, а тобі чхати. Лише кар'єра…»
Але це логічно.
Розумію тебе. Так.
По суті, вона дбає про свою подругу, Енні.
Вона мене попереджає: «Чоловіче, не ображай мою подругу».
-Кхані Мбау - в президенти! -Агов!
Кхані Мбау - в президенти.
Кхані - президент.
-Гей! -Еге ж!
СОВЕТО
Я повіз Енні в Совето, бо вона давно хотіла тут побувати.
Енні говорить дуже щиро.
Коли вона хвилюється, це видно.
Якщо засмучена, це видно по очах.
-Я так хотіла це побачити. -Найвідоміше містечко світу.
Це будинок Нельсона Мандели.
Якби я приїхала в Совето з кимось іншим, це було б не те.
А з Анділє це так приємно.
Це неймовірно.
А ще мені треба поговорити з нею про Зарі,
бо, здається, у цій сварці я - поміж двох вогнів.
Бо з Енні ми давні друзі,
а між мною й Зарі щось очевидно відбувається.
Друже,
не знаю, чи варто висловлюватся так, як хочеться.
Те твоє побачення…
Не побачення. Щось, ну, типу…
-Випити, краще взнати. -Випити!
Як ми з тобою, по-дружньому, чи таки взнати-взнати?
Не знаю.
Та ти закохався!
Зарі, вона ж - протилежність твого типу жінок.
А може, ти змінив уподобання.
Замість ті-ті-ті тепер полюбляєш та-та-та!
Ти хочеш мати 20 дітей?
Бо якщо в тебе із жінкою з'являються діти, ти всиновиш і її дітей.
Ще одна матуся народить тобі дитину,
бо, здається, їй подобається заводити дітей.
Вона мама дітей Даймонда.
Не треба це так сприймати.
А Даймонд - твій друг.
Енні права. Може вийти трохи незручно,
бо у Зарі є минуле.
Вона згадує Даймонда.
Це може зруйнувати дуже міцну дружбу.
Чула, десь, дехто сплітався язиками.
Ні.
-Ні. Боже. -Ні.
Ні, ми просто розмовляли.
Не розумію, що робить мій друг.
Та зараз він точно почувається таким собі принцом Африки.
Мені все одно. Я тебе підтримую. Насолоджуйся життям.
Я тобі кажу: ця драма тобі ні до чого, а ти не слухаєш.
У неї дехто є.
Щодо мене, я поважаю стосунки. Поважаю межі.
Вона дуже мудра, тому я дослухаюся її порад.
Мої розмови з Енні, після них мені завжди…
є багато про що поміркувати.
Сьогодні показ обкладинки зі Сванкі.
Я дуже рада за Сванкі.
Збираюся подивитися на все разом. Його самовираження буде перед ним.
Сьогодні я маю гарний вигляд.
Коли чуєш, що йдеш на вечірку до Сванкі,
очікуєш неймовірного!
Коли у Сванкі вечірка, влаштовувати щось своє немає сенсу,
скажу я вам.
Це чудова подія. Дуже гарна. Всі такі розкішні.
Де Сванкі?
Сванкі збирається влаштувати грандіозне прибуття.
Король стилю прибув, отак от.
Я почуваюся суперзіркою, ким я і є.
Сванкі власною персоною!
Сванкі!
Так!
-Маєш неймовірний вигляд! -СОС!
Сванкі - серед найбільших модників світу.
І він такий абсолютно щодня.
Він втілює власну професію.
Де Голий Діджей?
-Кейлі? -Він працює.
Увесь вечір тільки й питають: «Де Голий?»
Це трохи незручно, не розказувати ж, що в нас не все гаразд.
Сьогодні я від цього трохи дратуюсь.
-То що таке? -Він на роботі.
-Упевнена? -Так, він дійсно працює.
-Працює. -Веде передачу на радіо.
Має заробляти гроші.
Я не міг піти на вечірку до Сванкі,
бо в нас із Келлі не все гладко,
я не хотів, щоб ми були в одному місці,
бо наші друзі, мабуть, зрозуміли б, що ми сваримося.
Я не хотів зіпсувати Сванкі свято.
Музика!
Я, типу, хочу…
Якщо вже я влаштовую велику вечірку,
то хочу, щоб на ній були близькі мені люди.
Те, що ми робимо, помічають.
Так!
Якщо чесно, я не хотів, аби на моїй вечірці була Зарі,
бо не хотів ніякої драми на своєму святі.
-То ви готові побачити мою обкладинку? -Так!
-Готові побачити магію? -Так!
«GQ» СТИЛЬНИЙ, ЗНАМЕНИТИЙ, АФРИКАНЕЦЬ
Ого, схоже, ця фігня таки того варта.
Будьмо, друзі!
Будьмо! Дуже вам дякую.
Я вирішила навідати Анділє, бо він мене зараз дуже турбує.
По-перше, тому, що він лицемір
Даймонд у США, на церемоніях нагород, з Akon-ом, Snoop Dogg-ом та такими іншими.
Він, певно, гадки не має, що тут між Анділє й Зарі.
Щоразу, як чую твоє ім'я, поряд із ним жінка, чи ще щось.
-Що відбувається? -Не знаю, що ти чула.
-Багато чого. -І що ти чула?
Моя подруга Надя, ми не бачились, відколи вона поїхала до Мексики,
також вона пропустила мою вечірку.
Тож я певен, вона хоче «наздогнати».
То що в тебе із Зарі?
Щойно Даймонд поїхав,
Зарі та Анділє милуються, цілуються, труться ногами, все таке.
З того, як Надя говорить, ясно, що з кимось вона вже побалакала!
Це не те що я думав.
Він знає, що ви з Зарі цілуєтесь і не тільки?
Цілуєм… Що?
-Милуєтесь і інше. -Ні, ні поцілунків, ні іншого.
-Ти їй ногу гладив? -Ні!
Ти гладив їй ногу.
Отак-от.
Хтось розпускає плітки. Бо ми із Зарі таки не цілувалися.
Та й пристрасних митей не було.
Нічого. Нічогісінько.
Мені Зарі не до душі.
Не подобається?
Гадаю, щось тут не так.
Дуже не так, друже мій.
-Чому? -Не зв'язуйся з нею.
У чому причина?
Я дуже серйозно ставлюся до друзів.
Інакше не можу.
Коли почула оце все, я занепокоїлася,
бо ти лицемірний зі мною,
а до того - руйнуєш важливу дружбу з Даймондом.
- Я обурена її вчинком щодо Енні та 2 - Face-а.
Сванкі мені сказав, що дуже злий на неї.
Усі, хто просто мали з нею справу,
опинялися в драматичних ситуаціях.
Мене там не було, але вона підозріла, я цього не люблю.
Думаю,
вона бачить це очима своїх друзів, а не власними,
і підтримує друзів.
Її словам бракує об'єктивності.
Здається, всі проти неї.
А я не проти її втішити, знаєш, про що я?
Мир і спокій.
Ясно.
Людиною, за розмовою з якою забуваєш про все інше.
Навіть якщо до сексу й не дійде, якщо це буде просто…
щось платонічне, дружба, чи ще що.
Я думала, Даймонд тобі друг.
Та вже так не думаю.
Чи порушую я кодекс чоловіків?
Ні.
Чи межа між, що я роблю,
та тим кодексом таки тонка?
Так.
Чи слід подзвонити Даймонду та все йому розповісти?
Ні.
Чи наближаюся я до моменту, коли буде варто це зробити?
Так.
Анділє, друже, я хвилююся за тебе, не…
Я скажу: «Я ж казала», - коли воно таки вибухне.
А так і буде.
Даймонд повернеться.
Чому це схоже на погрозу?
День ясний і сонячний.
Я з тим, кого люблю найбільше на світі - моїм сином Піве.
На вечірці Сванкі ми з Кейлі сварилися.
Мені здається, що, якщо не спілкуватися й зробити паузу,
це допоможе.
Мені треба трохи щастя й багато спокою.
Це дуже важливо.
Квадроцикли.
Піве їх обожнює, а бачити сина щасливим - щастя для мене.
-То як, готові? -Я готовий.
Він не був на вечірці.
Я хочу знати, що відбувається.
Хочу поговорити з Голим про нього й Кейлі.
Здається, вони борються, але стосунки тяжкі.
Я на тебе сердився, бо коли приїхав на вечірку з нагоди обкладинки,
тебе ніде не було.
Я знаю. Вибач мені.
У мене були не найкращі дні.
Мені важко вдавати щасливого, коли це не так.
В останній розмові з ним
я говорив, що мені потрібен простір, щоб передихнути,
бо відчував, що ми з Кейлі трохи душимо одне одного.
У нас із Кейлі було кілька жахливих днів.
Ясно.
Саме тоді я й зрозумів, що не можу…
-Бути в одному місці. -Не можу.
У мене спа-день з Надею. У мене був стрес.
Зараз у нас з Квінтоном стосунки не найкращі.
В останнє я говорила з Квінтоном сім днів тому.
Думала, сеанс психотерапії допоможе владнати наші проблеми,
чи труднощі.
До кого ж іще з цим іти, як не до Наді?
Люба, через що ви сваритесь?
Він поводиться як дитина. Я не знаю, що вдіяти.
-Тільки-но подумаю, що все владналося… -Так.
…як щось та станеться.
От був у нього виступ. Розумію, це робота,
і я аж ніяк не хочу заважати, чи втручатися
у його роботу, чи вказувати, як йому працювати.
Так.
Але там була одна, з ким у нього були сексуальні стосунки.
От чорт. Добре.
Я розумію, іноді він працюватиме з тими,
з ким у нього раніше був секс.
-Така індустрія. -Нічого не вдієш.
Я лише хочу поваги. Скажи мені, що таке буде траплятися, не чекай,
поки я просто не…
-Дізнаєшся. -Коли це станеться.
Квінтон не завжди замислюється над тим, що зробить, чи що скаже.
А я почуваюся, ніби він мене зневажає.
Але ж вона перетнула межу,
бо це стосувалося моєї роботи.
І я не міг цього стерпіти.
Я не хочу бути партнером, що каже:
«Кейлі, залишайся вдома, бо на сьогоднішній події будуть та і та».
Якщо я працюю з людьми, це зовсім не означає,
що я з ними обов'язково сплю.
Він сам обирав, хто гратиме на його виступі.
Це ж його виступ!
Ото ж бо.
І він запросив її.
Чорт, ні.
Я така: «Ти що робиш?»
Ні, це таки трохи ніяково.
Він мав їй сказати.
Якщо тримати таке в таємниці, насправді,
ти ніби робиш щось, чого не мав би.
Дійшло просто до того,
що, що б вона не говорила, це мене дратує.
Я не міг більше терпіти.
То й… Вирішив просто піти.
Якщо просто йдеш, це нічого не розв'язує…
Сприймай такі ситуації як просто непорозуміння.
У тому й річ. Нам не можна бути в одному місці.
Отже, я й вирішив бути розумнішим.
То ти завжди будеш оминати місця, куди піде Кейлі?
-Ні, я не можу… -Наближається весілля Енні.
Ти не підеш,
бо взяв паузу, а там буде Кейлі?
Весь тиждень ми сварилися.
Тож і на вечірці Сванкі з приводу обкладинки ми сварилися.
Він пішов через сварку, чи тому, що мусив працювати?
-Не знаю. Гадаю, то була відмовка. -Справді?
Ага, як на мене, він просто не хотів там бути.
Залишити тебе там - це фігня.
Він сім днів зі мною не розмовляє.
Та тепер мені вже навіть якось байдуже.
Тож де цьому край?
-У тому й річ… -Ти хочеш бути в цих стосунках?
Мені потрібна повага. Бачити, що він мене поважає.
Якщо цього не буде, виходить, що я просто марную час.
Це не спрацьовує. Кажу тобі, Наде, сил вистачить буквально на ще одну спробу.
Я запросив Зарі попити чаю.
Зарі дуже мене засмутила,
навіть не хотів, аби вона була на святкуванні виходу обкладинки.
Я трохи скептична.
Сванкі хоче зі мною пообідати, бо ми знаємо одне одного,
чи це щось на кшталт: «Ти зачепила жінку з Нігерії,
я готовий тобі голову відбити»?
Енні розповіла, що між вами сталося.
О, так.
І… знаєш, я дійсно хотів дещо з'ясувати.
-Бо… -Дуже дякую.
…вона розповіла, що ти їй сказала…
Для мене це ніби: «Ти що, знущаєшся з моєї сім'ї?»
Такі речі можуть зруйнувати нашу дружбу,
або просто нашкодити іншим.
Слухай, я сказала що сказала…
коли ми тоді зустрілися за ланчем, бо вона на мене накинулася.
Усі ті питання: «Ти чому відвела Інносента в бік? Навіщо так робити?»
Просто питала й питала.
Хоче відповідей, та в процесі навіть не дає мені нічого сказати.
І шансу мені не дала.
Кинулася на мене, говорила образливі слова,
і я теж дещо образливе сказала.
Я такий: «Зарі, ти дуже сильно образила мою подругу Енні,
а заразом образила й мене».
Того дня, коли вона оголосила про заручини,
- ти розмовляла з 2 - Baba-ою і покликала її.
Ти їй сказала, що хочеш її присутності,
щоб не було непевності через твою розмову з ним.
Знаєш, це було дуже дивно.
- Я підійшла до 2 - Face-а не для того, щоб сказати:
«Твоя жінка не певна».
Запросивши Інносента в бік,
я хотіла привітатися, бо знаю його раніше від Енні.
-Гаразд. -І це пов'язано з роботою.
Гаразд.
Розмова з Інносентом аж ніяк не пов'язана з їхніми стосунками.
-Точно. -Скоріше, я ж знаю Інносента.
І можу з ним поговорити.
Добре.
Що б Енні йому не сказала, то було щось типу: «Себе я подам хорошою,
бо, врешті-решт, йдеться про мого чоловіка й мою сім'ю.
Скажу, як мені треба».
Насправді Сванкі не знає, що саме сталося.
Якщо чесно, я був на тебе сердитий.
-«Казати це при твоєму чоловікові?» -Я сказала не це.
Гадаю, Енні занадто чутлива до слів інших.
І в цій своїй чутливості заходить занадто далеко.
Насправді я обідала з Кхані.
І Кхані допомогла мені зрозуміти,
звідки в Енні все йде і чому вона так почувається.
Отже, це щось…
У кожної історії три сторони.
Твоя сторона, моя сторона і правда.
Відчуваю, сталося велике непорозуміння.
Величезне. Я хочу зустрітися з Енні й вибачитися,
сказати: «Я зірвалася, пробач мені».
Думаю, так і слід зробити. Може, мені щось влаштувати?
-Так, влаштуй. -І я хочу бути присутнім.
Було б непогано.
Прикладу всі сили, аби влаштувати зустріч з Енні та Зарі
й залагодити проблеми.
Як на мене, між друзями повинна бути взаємоповага. Розумієте?
Ми зустрічалися кілька тижнів тому,
і мені дуже цікаво почути, як ви двоє поміж собою ладнали.
Насправді доволі добре.
Тобто, я таки ігнорував її кілька днів.
Кілька? Які кілька? Будь чесним. Будь відкритим.
Не тиждень. То були кілька днів.
Він мене ігнорував вісім… Дев'ять днів.
-Не дев'ять. -Саме дев'ять.
-Не дев'ять днів. -Взагалі нічого. Мовчанка.
Я ж не десь вулицями вештаюсь.
Я ніколи не зрозумію, як можна ігнорувати мене сім днів,
навіть якщо я сильно розізлила.
Перерва має означати перерву. Жодного спілкування, нічого.
Тобто на цей час мене не існує,
і її теж не існує.
Кейлі, як ти бачиш причину сварки?
Проблема виникла, коли в нього був виступ
і він запросив
декого, з ким мав сексуальні стосунки,
взяти в ньому участь.
Якщо це не матір твоєї дитини,
нащо тобі взагалі з нею спілкуватися?
Чим вона так важлива у твоєму житті?
Важливе питання, а ще - які твої межі.
Таке моє правило з першого дня.
Чому підтримуєш стосунки?
Ось чому я, буквально…
більше шансів я не даватиму. Якось…
Коли ти собі кажеш: «Далі тягнути не варто»?
«Треба мені з цим щось робити».
Виникає така думка?
Насправді це дивно.
Це сталося, коли я злякався, що її втрачу.
То через вісім днів ігнору ти такий:
«Дев'ять днів, чорт, я ж її втрачу».
Ні.
Зробиш так ще раз, хоч на день - і все. З мене годі.
Отже, навіть якщо через день ти ще злишся,
це важко, та мусиш говорити з партнеркою.
Не виправляти самотужки й повертатися, коли думаєш, що готовий.
Я прошу вибачення.
Ти його чуєш?
-Таким я його чую вперше. -Гаразд.
-Дякую. -Це не гаразд.
Добре.
-Дякую. -Чудово.
Дякую.
Завжди рада.
Зараз між Енні й Зарі накопичилась велика напруженість.
Я не хочу, щоб дійшло до того,
що вони не зможуть бути в одному місці одночасно.
Мої думки щодо Енні
та ситуації, в якій перебуває її шлюб, не змінилися.
Та хтось мусить злізти з п'єдесталу
й сказати: «Фігня вийшла».
Треба рухатися далі. Нехай буде мир.
-О, привіт. -Привіт.
-Ось де ти. -Привіт.
Я зустрічаюся з Енні й Зарі, щоб нарешті розв'язати болісну проблему.
-Будьмо. -За організатора цієї зустрічі.
Я не можу нормально існувати, коли… Просто не можу.
-Коли друзі сваряться. -Так. Не можу.
Мені вже таки набридли ці балачки про Зарі й мене.
Усі тільки й питають, що я думаю…
Мені це набридло. Хочу це скінчити.
Погляньте, хто тут!
-Привіт, Зарі. -Привіт, Енні, як ти?
Дуже добре.
Я відчуваю енергетику. Вона каже: «Привіт, Зарі».
Ніби, буквально: «Привіт». Типу: «А, ти тут».
Я вас сюди запросив…
Добре.
…вочевидь через усе, що відбувалося останнім часом.
Я просто щиро сподіваюся, що ми зможемо з цим покінчити.
Через те, що Зарі прямо переді мною, я трохи дратуюсь.
Вона просто дістає телефон.
Нехай.
Не певна, чи хочу тут бути.
Але я сяду.
На знак поваги до мого друга, Сванкі.
Дуже хочеться, щоб ви, дівчата, зберегли мою посмішку ось такою,
бо це вже справді зайшло надто далеко.
-Ага. -І…
Так, Сванкі, все добре.
Усе гаразд, я ж казала.
-Усе добре. -Енні.
Пробач мені. Все, мабуть, пішло не так.
Я, мабуть, не зовсім розуміла, чи усвідомлювала, що роблю,
і що завдавала тобі болю.
Я не хочу знову повторювати, про що говорила з твоїм чоловіком,
чи що ти сказала, чи я сказала.
Вона ніби-то намагається пояснити мені якусь фігню.
Я вже не хочу чути цих пояснень.
Я просто перепрошую.
Все пішло геть не так, ми обидві наговорили казна-чого.
Я встала й пішла, пробач мені.
-Просто… -Облишмо це.
-Зарі, ти доросла дівчинка. Облишмо. -Пробач.
-Добре. -Не хочу чути від Зарі: «Твій чоловік».
Ні, я з цим не впораюся. У мене немає часу вислуховувати цю дурню.
-Прийми мої вибачення. -Приймаю.
Глибокі, щирі й правдиві.
-Справжні. -Щиро, поглянь в очі.
Щирі, від самого серця.
Усе добре. Я теж перепрошую.
-Вибач. -Нічого.
Вибачення Енні якесь…
непереконливе.
Я його не відчуваю.
Дякую, Енні. У мене для тебе квіти.
Це тобі.
Ти їх варта.
-Це троянди, вони гарні й… -Боже мій.
Так само, як ти.
Чи думаю я, що все стане добре? Я не впевнена.
Можу лише сподіватися й молитися, щоб так і було.
-Дякую за квіти. -Надіюсь, угодила.
Дякую.
Вона не була щирою.
Переклад субтитрів: Сергій Білай