РЕАЛІТІ-ШОУ NETFLIX
Ми багато через що пройшли разом.
Будьмо!
Ми разом святкували досягнення одне одного.
Я з тобою, з тобою.
Ми разом переживали злети й падіння.
Потрібна допомога - поклич, ми відгукнемося.
Прийдемо й врятуємо.
Ми - група друзів, поєднані Африканською мрією.
Живи розкішно, як тільки хочеш, люба.
За розкоші!
Йоганнесбург, він буквально як порт для всіх країн Африки. Тут живуть всі.
Якщо ти в Африці, гроші крутяться саме тут.
Бути багатим і знаменитим нелегко.
Я Кхані Мбау.
Тролі прозивають мене «золотошукачкою».
Світ, у якому ми живемо, - суцільна мрія.
-Від тих, з ким тусуємося… -Будьмо, любий.
…до наших шмоток,
наших тачок, і, звісно ж, наших коханців/коханок.
Нумо, взнаймо, хто є ким сьогодні.
Ми - актори, співаки й стилісти.
Ми всі - поважні люди в наших рідних місцях.
Слабаків тут немає.
Дехто з нас зараз у пошуках кохання.
Маю прізвисько «Лев», Сімба. Отже, я хочу полювати.
Але я себе знаю. Я гравець.
Наші стосунки до біса емоційні.
Я вже двічі одружувався, тож, вважаю себе досвіченим у стосунках.
Квінтон - один з найменш романтичних людей серед тих, кого я знаю.
І що це, в біса, таке?
З мене досить.
Ми, жінки, дуже сильні й маємо вплив.
Ота моя енергія, коли вона виплескується,
впевненість зростає так, що аж страшно.
Ми сильно сваримося, бо ми ж сім'я.
З цим чоловіком я одружуся.
Ти не одружишся.
Ми здатні пишатися собою цілими днями.
Я - бог моди.
Немає Сванкі - немає стилю.
Не скажу, що я - бездоганний джентльмен.
Радше - джентльмен, що вчиться.
Та й що то за дружба без напруження?
Це така в тебе природа, злити людей?
Мені не до драм.
Я можу й ляпаса дати.
Якщо нападаєш на мене, мусиш мати факти, бо буде непереливки.
Не смій казати, що я ненадійна.
Коли йдеться про сім'ю, я не жартую.
Ви руйнуєте вечірку, руйнуєте цю дружбу й цю групу.
-Я знаю його довше. -Бувай, сучко.
Ось тепер світ побачить усе, що пропустив.
«ЛЕОНАРДО»
Вранці нас будить піаніно.
Бо ми вважаємо звук будильника в телефоні насиллям.
Нащо нам зранку насилля?
Проблем і стресу і так багато. То хоч прокинемося з мелодією.
Я південноафриканська акторка, продюсерка, лайф-коуч…
Тобто, переможниця.
Мене називають «бандиткою», мешкаю в Сендтоні в Йоганнесбурзі,
найбагатшому місці в Африці.
Мбау без Сендтона, як це?
Індекс Сендтона, 2196, - частина моєї особистості.
Мене прозвали «Золотошукачкою»
коли я народила від мого «папіка».
Він на 31 рік старший,
люди казали: «Це не кохання.
Вона з ним через його гроші. Золотошукачка».
Дуже вам дякую.
Думала, все життя бубу «лялечкою».
Та тепер я - «пантера».
Зустрічаюсь з 28-річним, а мені 35.
Чоловіки, вони як поліція. Служать і захищають. Крапка.
Захисти мене від необхідності самій заплатити за ті кросівки.
Послужи мені, принеси те, за що ти щойно заплатив, мені.
Служити й захищати.
Містер К мав би високий ранг.
Він керує тим відділком.
Шериф.
Чому б не поїхати у Зімбабве?
Ти ж говорила про будинок, так?
У Зімбабве будинки більші.
По сорок спалень, ось які.
Кудзі «поганий хлопець»? Так.
У нього божевільне життя.
«Нібито» вкрав гроші.
Писали: «втікач те…, у розшуку се…», -
але людина, що написала ту статтю,
цілила в мене, бо я цікава публіці.
Не знаю, що їх так приваблює.
З моїм «папіком» теж був скандал, щодо походження його грошей.
Хтозна, може гангстери - мій тип.
Тож, як він і гангстер, мені байдуже.
Вітаю в Південній Африці!
-Саме так! -То був південноафриканський акцент.
Ми з Енні з Нігерії, щойно приземлилися в Йоганнесбурзі,
і ми тут усе догори дриґом поставимо!
Знаєш, південноафриканці, вони наголошують кожне слово.
-Ми сильні. -На всі слова наголос?
Всі з наголосом. Ти мусиш їхати.
-Тепер ти говориш як вони. -Ми мусимо їхати разом.
Знаєте, вважається, що дівчата мають дружити з дівчатами.
Сванкі - смій найкращий друг.
Роками він є моїм стилістом.
Щоб життя, грошей, успіху було більше.
-Більше доларів! -Більше грошей!
Долари!
Мене звати Енні Маколі Ідібія.
Коли я кудись приходжу, я знаю, що на мене дивляться.
Хочуть знати, хто це.
Ну, якщо ще хтось не знає, хто я.
Здебільшого знають.
Я одружена з моїм першим коханням, першим поцілунком,
першим усім.
- ІННОСЕНТ ІНДІБІЯ, 2 - FACE
2Face - суперзірка. Він легенда.
Хто б не хотів дружити з легендою? Розумієте, про що я?
Інносент знаменитий вже багато років. Що не роби, будеш ніби в його тіні.
Щоб тебе помітили, треба гарувати.
Я зіграла у понад 200 фільмах,
грала в купі телесеріалів.
Це багато, як для однієї жінки.
- А ви кажете: «Дружина 2 - Face-а».
Я Енні Маколі, і ви таки будете мене впізнавати.
-Яке гарне місто. -Яка приємна погода.
-Погода хороша! -Погода ідеальна!
-Дідько! -Погода така ідеальна.
Я приїхала сюди, у ПАР, з метою експасії.
Упродовж минулих років
я багато чим пожертвувала у кар'єрі й бізнесі
заради дітей і сім'ї.
І мій час настав.
Прямую до клубу «Ранд». Це в Йоганнесбурзі.
Я вирішила влаштувати бал.
Я маю друзів по всьому континенту,
і хочу, аби всі з усіма познайомились.
Ми вшануємо континент, бо настав наш час,
хочемо, щоб усі знали: ми такі ж як «перший світ»,
хоч нас і називають «третім світом».
Поки йду сходами, молюся, щоб мої інструкції не забули.
Буває, ти щось кажеш, а люди насправді не розуміють.
-Кхані Мбау. -Привіт.
Привіт. Як ти?
Трохи нервуюся. Тут усе добре?
-Все гаразд. -Добре.
Усе йде за розкладом.
У мене немає часу на помилки чи непорозуміння.
-От і нервуюся. -Не треба.
-Не бачу всю картину. -Ми працюємо. Не турбуйся.
Потрібен разючий вигляд.
-Отак? -Добре.
Я хочу, щоб все було ідеально. Як на картинці.
Мені подобається картинка, хочу, щоб так і було. Я і в житті така.
-Чудово, поглянь на обідню залу. -Гаразд.
Знаєш, я різне чула про дівчат-південноафриканок,
що іноді вони можуть бути справжніми су-у…
Не буду казати це слово. Ти ж зрозумів.
Деякі тутешні жінки, так, вони трохи зверхні.
Але більшість, як-от ті, що я вже зустріла,
справляють не надто добре враження.
Я з тобою.
Все добре. Гадаєш, хтось буде вередувати?
Ніхто. Вони не зможуть.
Привітулі!
Надя Накаі усієї Африки!
Так!
-А це? Що відбувається? -Дівчинко, я працювала.
Іди-но!
У мене нова тачка, це Mercedes GLE.
Такий сексі! Щойно чую, як він муркотить, відразу така…
Як той котик замурчить То моя «кицька» й…
Отже, дівчинка заробила на тачку.
Привіт, сестричко. Відпадний вигляд.
Як ся маєш?
-Чудовий вигляд. -Дякую.
Ти тут, щоб подивитись, як усе буде. Не для фотосесії.
Мені з виглядом схибити не можна. Я ж на GLE.
Коли я думаю про якусь подію, що влаштовує Кхані,
в моїх думках: «вищий клас», «найкраще», «якого рівня?»
Я в захваті. По-королівськи. Так і віє африканськими квітами.
Насправді хотілося б, щоб це був не клуб «Ранд»,
бо коли туди заходиш, ніби навідуєш колонізатора.
Там була зброя, я її бачу й думаю:
«З цими рушницями вони загарбали нашу землю».
Хочу, щоб було ніби поганці із замку проти африканських красунь.
-Розумієш, як я це бачу? -Так, але…
Типу, у замках же очікують принцес,
-а тут отаке-от. Розумієш, про що я? -А тут тобі тверк.
Надя, вона… Вона красунечка.
Поговори зі мною.
Перепрошую.
Надя і я, ми обидві полюбляємо коктейль «Єгербомба».
Тепер я сумую, бо розмочила горлянку.
Цього нам і треба. Дезінфекція зсередини.
Моє справжнє ім'я - Надя Кандава.
Південноафриканка першого покоління зімбабвійського походження.
Я бізнесвумен, підприємиця,
але моя основа - музика. Я реперка.
Зупини-но чотиридверну «ауді»
Бачу себе на панафриканському рівні.
І я серйозно ставлюсь до своєї роботи й людей, що зі мною.
Моя енергія теж важлива.
У моїй сім'ї багацько енергійних,
сильних жінок з власною думкою. Гадаю, саме це робить мене тою, ким я є.
-Подружко, ти тут посеред дюн. -Знаю.
А тут ти на мотоциклі.
Отже, Надя дражниться вельми «гарячими» фото.
Хочу знати, чи вона з тим типом. Що це?
Робота, чи…
Отож, це не так просто.
-Непросто? -Це не…
-Так мило. -Він милий.
Я з Віком Менсою.
Він репер з Америки, чудово пише слова до пісень.
І він народився в Гані.
Познайомилися у соцмережі.
Я прокоментувала фото зі студії. Написала: «Знову студія!»
За кілька хвилин він пише в приват: «Як справи?»
Я тоді була з дівчатами, вони:
«Відразу не відповідай. Він хоче бумснутись».
А я: «Добре». Вони: «Напиши завтра».
Я така: «Гаразд, завтра». Бо зайнята.
Брешеш. Я би відразу відповіла.
ну, як: «Не виказуй спрагу». А я така: «Я ж спрагла!»
Вони то на сафарі, то по клубах,
тож, я йому: «І що далі?»
Такий сексапільний, ще й показує, що хоче тебе.
Скажу тобі дещо про Віка. Вік дуже сексуальний.
-Дуже. -Як побачила, кажу: «Цей таки сексі».
Сексі, ще й відразу: «Хочу з тебе шпекнути, зараз».
-Він не ховається. -То ви бумснулися?
Так, відразу ж.
Можна мені ще «Єгербомбу»?
Дивіться, щоб я не напилася. Є ще «Єгермайстер»?
Будьмо.
І так, тепер ми разом.
-Що значить «разом»? -«Разом» це разом.
От же халепа,ья ж запросила Даймонда.
-Даймод не одружений? -Він тато-багато. Нежонатий.
Тато, та з різними мамами.
Тато-багато. Зарі. Потім нещодавня…
Що б вона думала, якби я взялася її зводити, коли є Кудзі?
Це натяк, що мій хлопець мені не пара, чи що?
Що діється?
-Хочеш звести мене з Даймондом? -Та не звести.
-Подружити. -Просто збираю разом друзів.
Гадаю, це найкраще відчуття у світі:
бути молодим, африканцем і знаменитим.
Чудове відчуття. Ніби мене благословили.
Даймонд, він з Танзанії, так?
Але він привіз Голлівуд до Африки.
-Давно не бачилися. -Завжди стильний!
-Як же добре вдома. -Вітаю.
Без скандалу ти не суперзірка.
Про суперзірок ми знаємо все.
Ми знаємо, з ким ти спиш, де живеш, що їси, як вдягаєшся.
Надто чистим не будеш. А його скандалів для звання суперзірки досить.
Коли ця людина виходить з літака, автобуса, своєї машини,
з ним ціла армія.
У нього в підписниках 13 млн людей.
-Зробімо це. -Добре, що я тут.
Треба так багато розказати.
У Кхані мені подобається, що вона розуміє стандарти.
Усе бездоганно.
Мені таке подобається. Це стиль Платнумза.
У мене був чудовий рік,
тож, хочу відпочити, добре провести час.
Південна Африка… для мене вона - другий дім.
Тут чудово.
А ще в мене тут є двоє дітей, вони живуть з моєю колишньою, Зарі.
Ми були разом чотири роки.
Виховуємо їх разом.
Зараз я один.
Звісно ж, іноді просто неможливо залишатися на самоті цілий рік.
Іноді проведеш з кимось одну ніч.
Не все так просто.
Гадаю, ти хочеш побути із сімїєю, дітьми.
У мене четверо дітей.
Може, п'ять, або шість.
А потім у мене буде для тебе сюрприз.
-Невже? -Дехто, гадаю, хто тобі сподобається.
Теж займається музикою. Думаю, ти її знаєш. Надя Накаі?
-А, Надя! -Надя.
Як не помиляюсь, ти ні з ким не зустрічаєшся.
-Знаю, що ні. -Ні з ким.
-Так і є. -Підписаний на її інстаграм?
Насправді ні, але часто проглядаю її акаунт.
Мабуть, вже якийсь час я таки стежу за Надею.
Намагаюся зрозуміти, чи вона на мене клюне.
Слухай, подруга запрошує мене на бал.
-Ага. -Надя Накаі.
Одна з найкращих реперок Південної Африки.
Її африканський реп мені до душі.
Маю на увазі… В Африці небагато жінок читають реп.
-Заціни її відео. -Як пишеться її ім'я?
Дай-но я.
Погляньмо.
Енні, ну ти даєш. У тебе…
Останній пошуковий запит у ґуґлі - твій чоловік. Серйозно?
-Мушу знати, що він затіває. -Невже?
Ти ж це бачив, Сванкі? О господи.
Боже мій!
Боже!
Не розумію, чому він узяв не свій телефон, а мій.
-З тобою складно. -Я просто дивилась його відео.
-Таки складно. Годі. -Відчепися.
-Лише день, як ти поїхала. -Не один. Він не вдома вже від…
Це не так.
Я за ним не шпигую.
Просто перевіряю свою власність.
Принаймні, можеш бачити дітей.
Подзвоню їм ще раз, ми з ними говорили після приземлення.
Гаразд. Як вони?
Скучили за тобою? Плачуть?
Ні.
У мене дві доньки. Ізабель 12 років, Олівії сім.
Ізабель мені як найкраща подруга.
Вона більша, ніж я, вища за мене.
Мій одяг їй вже замалий.
Вдяга татові джинси.
А Олівія - моя суперзірка.
Дуже смілива дитина.
Це ми в лікарні. Після операції та іншого.
Лікарям довелось застосувати особливе лікування.
Вони вводили додаткову рідину для зміцнення кісток.
А це…
Непроста процедура, болісна.
Третього січня Олівії виповнилось сім,
за останні чотири роки
вона вперше святкувала день народження, стоячи на обох ногах.
Бо…
Так.
Олівії зробили шість операцій.
У неї хвороба Блаунта.
Тож, без тих операцій, вона була б
як ті діти, що… Що ходять ось так.
Хвороба Блаунта. Це все, що я знаю. Ії довелося багато через що пройти.
Я подумала: «Піду-но на балкон та просто трохи з нею поговорю,
поки не затягло те планування балу з обідом».
-Олівіє, як ти? -Чудово.
Як твоя нога?
Не набрякає. Дуже добре. Все гаразд.
Сподіваюся, ти не ходиш по сходах і не бігаєш. Ти ж обереж…
Ні.
«Ні»? Ти ходиш по сходах, Олівіє?
Я ж казала…
Потроху, так.
Ні, маєш лишатись на місці, пам'ятай.
Мати дітей таки випробування,
ще й ті операції Олівії,
і моя робота, домашні справи.
Це виснажує.
Вночі, я, коли сама, виходжу на дах і просто не стримуюсь.
Бо сил не вистачає.
Мамо, ти там щаслива?
-Я щаслива. -Ти там щаслива?
Дуже щаслива, Олівіє. Чому ти питаєш? Я щаслива.
Я перевірю, щоб знати, ти ти справді щаслива, чи просто вдаєш.
Олівіє, звісно ж я дуже щаслива.
От тільки вас не вистачає.
-Люблю тебе, мамо. -І я тебе.
Подзвоню ще, як Ізабель прийде. Пізніше. Так, увечері. Обіцяю.
Мені треба краще приховувати емоції, коли говорю з нею,
бо не хочу, аби моя семирічна доня хвилювалася,
хвилюватися - то моя робота.
Мене знають як Голого Діджея, МапунаПуну, Mr. AskAMan,
називають, як хочуть.
Я стою на початку життя.
Я батько Піве.
І «татусь» Кейлі.
Не бачив тебе такою мокрою від…
тижня нашого знайомства.
Отже, Квінтону 40 років.
Мені 28 років.
Це найбільша різниця у віці з усіх стосунків, що я мала.
-Ти красуня. -Дякую.
Ти що, тренувалася без мене?
Милий, я ж завжди тренуюся.
Я велика ентузіастка фітнесу.
Я граю у напівпрофесійний футбол.
Милий, мені холодно.
-Ти збираєшся щось робити? -Що?
Зігріти мене.
Немає в тобі… Чого? Немає романтики.
-Є! -З моїх знайомих ти найнеромантичніший.
Не треба натяків. Я, знаєш, не хілер.
Ми… У нас не все гладко.
Коли востаннє ти мене кудись запрошував, чи квіти купив?
Коли ти робив щось приємне для мене?
Я купив квіти в будинок.
Це не рахується.
Що ти таке кажеш?
Квінтон дуже незграбний, коли йдеться про вияви ніжності.
Іди до мене.
Годі вже вихвалятися.
А таки холодно.
Я запросив Енні зустрітися з Надею Накаі,
щоб вони поспілкувалися до того балу,
щоб Енні зрозуміла, що Надя теж чудова людина.
Ми прийшли.
-Тут мило. Гарне місце. -Знаю. Справді.
Скоро я познайомлюся з Енні. Сподіваюсь, з нею весело.
Якщо вони зі Сванкі схожі, має бути як вогонь.
-Сванкі! -Привіт!
Привіт!
-Давно не бачились! -Привіт, люба.
Я точно знаю, що Енні сподобається Наді,
Бо Енні завжди весела, в душі вона молода,
вона з япі, працює в шоубізнесі років уже зо тридцять.
-Як справи? -Дуже добре.
-Ви обоє на дріб'язок не розмінюєтеся. -Знаю.
Щойно вона привіталася,
щойно ми обійнялися,
я відчула її енергію. Це було гарне відчуття.
- -Вона - дружина 2 - Face-а Ідібії. -Я знаю!
А це само по собі вже робота.
Геть інша кар'єра.
Це таки дійсно кар'єра.
- Я знаю, що 2 - Face - знаменитий музикант.
Ото й усе.
Здається, мама його фанатка.
Я мав вмовляти її піти на бал.
Невже?
Вона така: «Нащо ходити на ті бали?»
-Так. -Я їй:
Ти мусиш піти. Дай-но, поясню дещо щодо Кхані Мбау.
Вона - королева шику.
Як вона щось влаштовує, а тебе не запрошено,
це означає, що ти - відстій…
Мусиш бути у списку.
Там будуть усі, хто щось значить.
-А ще варто піти, бо вона неймовірна. -Отож-бо.
Будуть найзнаменитіші знаменитості.
Гаразд, звучить добре.
Сподіваюся, Північна Африка мене сприйме.
Для мене Сванкі - що бачиш, те й маєш.
Але не Енні.
Не думаю, що те, що я бачу, це саме те, що отримаю.
Будьмо!
-За дружбу. -Так.
Здається, на нас усіх очікує дещо, що нас, як людей, шокує.
-Ого. Тут живе кохання. -Привіт.
О, так!
Сьогодні я навідую Голого, Квінтона, та його дівчину, Кейлі,
у їхньому будинку. Буде цікаво,
бо насправді у мене не було часу посидіти й взнати цю пару краще.
Тобі - одинацьке крісло.
-А то… -Гніздечко для закоханих.
-Ого, як все заплутано. -Любий, я жартую.
Наразі я саме одинак, чим пишаюся, тож…
Анділє - один з людей, що мені найбільше подобаються.
У ньму зійшлося все найкраще.
По суті, Анділє такий, як він говорить.
У мене багато талантів,
коли йдеться про креативність та творчий простір,
але я знаю, що не все крутиться навколо мене.
Я з тих, хто не проти дати можливість сяяти іншим.
Почекай, поки знайдеш потрібну людину.
-Он як? -Ага.
-Ось у чому річ? -Еге ж.
Я так думаю. Сподіваюсь. Та ні, так і є.
Потрібну людину не знайдеш.
Її треба сформувати…
-Ту, що з тобою зараз? -Ні.
-Ні, ти робиш з неї… -Таку, як ти хочеш?
-Не треба нікого формувати. -Можна сприймати це по-дорослому?
Любий, намагання когось змінити, це не по-дорослому.
Не можна просто переробити мене так, як заманеться.
Ти б зустрічалася з Квінтоном, з яким знайомилась?
Хотіла б я бути з тим Квінтоном!
Він раніше вирізав із сиру сердечка.
-Що? Ти таке робив? -То був Квінтон.
А тепер, куди він подівся?
Я його знаю понад десять років,
і ніколи не бачив, щоб він робив щось романтичне.
-Ви збираєтесь мати ще дітей? -У неї немає дітей.
-У мене немає дітей. -Я вас обох питаю.
Не певна, чи хочу дітей, чи хочу заміж.
Та, мабуть, якщо трапиться потрібна людина…
Відома як Квінтон.
-Маячня. -Просто слухай тверезо.
Не думаю, що варто чіпляти ярлик…
-Кейлі, скільки тобі? -Мені 28.
Спочатку я думала, що це проблема,
та зрозуміла, що мені подобається бути з чоловіком, що трохи старший.
Я піду. Ще побачимося.
-Я за це вип'ю. -Будьмо.
-За вас, міс Кейлі. -Па-па, хлопці.
Ти що, на її зад дивився?
Та я ж на тебе дивлюся!
Люба, ми запізнимося. Сподіваюсь, ти готова.
Любий, я ще й не починала.
-О, ні. -На тебе чекала.
Потрібна твоя думка. Не знаю, що вдягти.
Вона ж знала, що буде бал.
Вже кілька днів.
Та годі.
Ми повинні… Стосунки повинні працювати, ніби добре змащений механізм.
Коли востаннє ти була така гарна?
Зазвичай ти як та футболістка.
Як я приходжу додому, здається, що зараз буде гра п'ять-на-п'ять.
Ось коли правда виходить.
Вночі, коли лягаєш в ліжко, мені треба…
мені треба збудитися.
Вдягни панчохи з сітки. Щось таке.
Це білизна, любий. З твоїх сексуальних фантазій.
Я вважаю, ті панчохи - суперсексі.
Особливо… ті, що не закривають піхву.
Уяви: я в клубі, бачу навколо сітчасті панчохи
та тих сексуальних жінок…
Обережніше з тим, що зараз скажеш.
…а потім повертаюся додому, а там Лайонел Мессі.
Так, любий.
Тобто, це ніби в нього щоночі нова жінка.
Сьогодні у нього «ПСЖ»,
завтра може бути «Тоттенгем».
Нарешті мої друзі разом.
Папараці з одного боку, світло, отакенна червона доріжка.
Ми відкоркуємо шампанське,
бо як іще ми зможемо перезнайомитись?
Це червона доріжка, люба моя.
Ми всі такі сексуальні, такі гарні.
Гайда розважатися, мала!
Тут я бачу все, що обіцяно у запрошенні.
Розкіш, гламур з африканським акцентом.
Тут представлено молодь Африки.
Благословення, стиль, унікальність і все таке.
Бути мною - це таки стрес, бо всі очікують найкращого.
І іноді бути найкращою не виходить,
та нічого. До справи.
Усе було гарне. Таке миле. Але, як на мене, якесь просте.
Щодо мене, я дуже екстравагантний,
знаєте, все мусить бути таке…
Привіт.
-Як справи? -Все добре. Дякую.
Я не бачила такого вже шику.
Не знаю, чого я очікувала.
Її ж називають королевою шику, може,
тому я очікувала більшого.
Коли Кхані когось збирає, це точно люди, що їй подобаються.
Вона ексклюзивна й преміальна,
та ретельно відбирає тих, хто її оточує.
Тому я нервувалася, запросивши Енні.
Вони з Енні ще не зустрічалися.
З ким я би хотів познайомитися поближче…
я ніколи не брехав. Це Надя Накаі.
-Надя? Як ти? -Привіт, добре. А ти?
Радийа знайомству.
-Маєш гарний вигляд. -Дякую.
Я на завданні.
Щоб його виконати, мені треба з краще її взнати.
Розумієте? Аби досягти своєї мети.
Анділє, ти тутешній?
-Ні. -Звідки ти?
Я з Ефіопії.
Та ні, він бреше. Він тутешній.
Не грайся з моєю подругою.
Мені подобається одяг Анділє.
У його костюмі все як слід.
Чим він займається?
-Новини і спорт. -Новини і спорт?
Він коментатор.
Ясно, він коментатор.
Вдягаяється, як людина, в якої все під контролем.
Друзі, це Кудзі.
-Ти вже з кимось знайомий? -Так.
Енні, Сванкі…
Радий познайомитися.
Я знаю лише, що він із Зімбабве.
Не знаю, як він заробляє, але знаю що бізнесмен.
Що то за бізнес? Чим він займається?
Гадки не маю.
Я дуже вам вдячна, що прийшли.
Я запросила всіх присутніх,
бо думаю, що ми на одному рівні.
Маємо схожі труднощі, схожі вподобання.
Мабуть, суми на рахунках теж приблизно на тому ж рівні.
Цю залу заповнюють значні люди.
За моїм столом сидять африканські зірки.
У мене тут цілий континент грошей.
Сьогодні ми вихвалятимемося.
Гадаю, настав час нам, молодим чорним африканцям,
усім разом встати й сказати світові:
«Ми не "третій світ", яким ви нас вважаєте».
Ти прилетів приватним літаком, Даймонде. Ну-бо. Як ти?
Мені реально не до душі, коли люди надто хизуються тим,
що мають. Усі ці рахунки, гроші.
Не знаю. Та довга промова, вихваляння, усе таке.
Я така: «Час починати. Де та їжа?»
Наше меню складене заради всіх,
адже ми всі з різних країн.
-Це справжній стейк? -Угу-м.
Я намагаюся бути веганкою.
Але це пристойне м'ясо.
Тобі не подобається?
Запий його шампанським.
Здається, шампанське видихалося.
Тобто, їжа мене розчарувала.
Стейк був не вигляд недосмаженим.
Дякувати богу, я перед тим поїла.
Може то була риба.
Я вже знаю, еге ж? Кажеш, мені варто замовкнути?
Здається, у характері Енні є така
доволі така собі непорядна й різка частка.
Вона схилилася й почала жалітися на їжу,
каже: «Я це їсти не хочу», - це вже якось…
Анділє, чому ти прийшов сам? Бачиш оте вільне місце?
-Послухай, ми обоє прийшли самі. -Ти і Надя!
Я тут сама.
Розслабся, подивимось після десерту.
Я не певен, чи зустрічається з кимось Надя, чи ні.
Навіть як і так, я все одно нею займуся, побачу, чи що вийде.
Чому ти самотній?
Поки не склалося.
-А шукаєш? -Звісно.
Наде, а ти шукаєш?
Я знаю, що Надя не самотня.
Але ж вона не вийшла і не сказала: «Мій хлопець, Вік».
То у тебе є хлопець?
-Так, він в Америці. -Мені подобається.
Подобається?
Перше - геть ні, а от друге подобається.
Вона так відповіла, що яно: 50/50
а це добрий знак.
Коли дівчина так відповідає, це значить,
що все буде круто.
Скільки в тебе дітей?
-Четверо. -Четверо?
Це чудово.
Може, шість, чи п'ять.
-То скільки ж дітей? -Ти що, точно не знаєш?
-Скільки в тебе дітей? -Четверо, так?
Я знаю чотирьох.
Перше, що спало мені на думку:
«Це неправильно».
Як це «може, шість»?
-Що за «може»? «Може» - неправильно. -Кажу, що чув.
Це дуже неправильно.
Чекає визначення батьківства?
-Можна пояснити? -Нехай пояснить.
-Що таке? -Нехай пояснить.
Чому я кажу, що може бути шість.
Кілька місяців тому
мама мені сказала,
що зустріла ту дівчину. І я її знаю.
Вона сказала, що у неї від мене дитина.
Але мені казати не хоче,
бо вона заміжня,
її чоловік думає, що дитина його.
І є ще одна. Мала бути моєю першою дитиною.
-Нісенітниця. -Їй, мабуть, зараз років десять.
Тоді…
коли вперше їдеш з концертами, здається, що весь світ належить тобі, так?
Я виступав у Мванзі,
ми познайомилися,
то був секс на одну ніч.
Потім, через який час, я дізнався, що вона вагітна.
Мені хтось сказав, типу: «У неї твоя дитина».
-Ти бачив ту дитину? -Я намагався.
Я робив, що міг, аби налагодити зв'язок,
але матір весь час мене відштовхує.
О боже, це боляче.
-Це боляче. -Так не можна, еге ж.
Це моя дитина.
Я з усіх сил намагався налагодити зв'язок зі своєю дитиною,
бо це моя кров і я не хочу її втратити.
-Кхані, маєш дітей? -Га?
У тебе є діти?
Є одна, та, думаю, вона вже не дитина.
Скільки їй?
П'ятнадцять.
Я народила 15 років тому.
Її звати Кханз.
Вона дивиться на світ по-своєму,
засмучується, коли її не розуміють.
Ми дозволяємо Кханз бути собою.
Як вона хоче щось спробувати, будь-що,
ми не заперечуємо.
-Бо її особистість для нас важлива. -Але де тоді межа?
Що буде, як у 15 років її зацікавить секс?
Він її іже цікавить, повір мені.
Незайманість можна або втратити, або ж її вкрадуть.
Втратити, це коли ти готова,
думаєш, що одружишся з тим хлопцем, то й віддаєш.
Ти закохана. Тобі 15. Тобі здається, що вийдеш за нього.
-У 15? -Як-от я. Закохалась по вуха. Ясно?
Я думала, що буду з ним завжди.
У мене самого дівчата, дуже юні. Коли почув, що каже Кхані,
як вона вирішила виховувати свою дочку,
в мене щелепа аж на підлогу впала.
Їй лише 15.
-Так, їй 15. -П'ятнадцять?
-Їй вже майже… -Ні, друзі. Ні.
Енні приголомшена не менше за мене.
Я сказала: «Вік тут
неважливий. Віддавай незайманість хоч завтра.
Щобільше, ти спиш у власній квартирі».
Вона живе окремо?
Поряд. У неї власна квартира.
-У 15? -У 15.
-Бо ми намагаємось… -Люба, я…
Так і є. Вона живе сама.
-У власній квартирі. -Надто рано.
Я такого просто не розумію, те, що я почула, мені геть не сподобалося.
Вона все одно надто юна. Ще не здатна приймати правильні рішення.
Але юна в чиїх…
Як би ти з нею не говорила, їй лише 15.
Ого, але чому вони засудж…
Я - така мама, яку я сама хотіла би мати, коли мені було 15.
Може, їй теж час стати такою.
Вона вдягається не як 15-річні?
-Не… -Ні, вдягається як дитина.
Отже, як дитина.
Якщо у неї дитячий одяг, як вона може жити сама?
Ось про що я казала, говорячи про Енні.
Не можна прийти на бал і ображати господиню.
Таке правило: не ображай господиню!
Я завжди мислила ліберально, гадаю, я була лібералкою все життя.
Ти потрібна у цій розмові. Не йди.
-Чому ти тікаєш? Ти тут потрібна. -Я буду жити далі.
Думаю, під час обіду ми з Енні зрозуміли,
що нам є багато про що поговорити.
Тож, ми відійшли, щоб поспілкуватися ближче.
Я знайомий з твоїм чоловіком з часів виходу «Королеви Африки», кілька років.
Він був у Південній Африці з промотуром.
Як чуєш: «Ти моя королева Африки», - це ж про тебе!
Королева Африки!
- Я познайомилась з 2 - Face-ом десь у 16.
У нас обох були мрії
Він тоді ще й свій перший сингл не записав.
Він чудова людина.
Саме так.
Це прекрасно.
Дякую.
А потім його кар'єра стрімко злетіла.
Він став суперзіркою.
Прокидаюсь якось, а той молодий хлопчина, що я з ним
зустрічаюсь, - суперзірка міжнародного рівня.
Тоді проблеми й почалися.
Просто дивлюся, як мої гості.
Ось це запхай сюди. Ти ж хлопець.
Му так мило розмовляємо,
так сердечно, про сердечні справи,
аж тут з'являється королева шику.
Вечірка моя, тож мені всюди можна.
Розповідай вже, у чому річ?
Тобто, ти розказувала мені про те,
що ваші відносини мали купу підйомів та спадів.
Що сталося в її відносинах?
Що, зрада?
Коли зустрічаєш когось
і першою його взнаєш,
а потім отямлюєшся,
а в двох різних жінок від нього діти.
У нього п'ятеро дітей з іншими жінками.
-Як же так сталося… -Моя перша дитина була його п'ятою.
І я познайомилася з ним перша за інших.
Розумієш, як воно?
Так, я тебе розумію.
Ось чому ти така закрита.
Ось чому ти все сприймаєш особисто.
Знаєте, скільки було образ та сорому?
Дідько, а я така…
«Чоловіче…
Як ти міг помилитися двічі?»
-Отже, ти думаєш, він погрався… -Це було боляче.
-…а як нагулявся, повернувся? -Сталося навіть не це.
Навіть коли ми були заручені, те не…
Якось іншим разом. Зараз не хочу про це говорити.
Це біль, страждання.
Але я завжди кажу,
що хорошого все ж набагато більше,
і в із ним є вічність, щоб виправити все погане.
Кохання, воно не чорно-біле. Не пряма лінія.
Люди заїздили слово «кохання». Це дратує.
Його вживають надто часто. Еге ж?
Кохання - це набагато більше, ніж про нього кажуть.
Набагато більше.
Розумієте, я щойно познайомилася з цією жінкою.
І вона розповіла все, що мені треба про неї знати.
Показала свою слабкість.
Це ти дарма, Енні.
Бо тепер ти попалася.
Будь ласка, принесіть усім ще шампанського.
Його походження незвичайне, випийте «Сліз Цезаря».
«Сльози Цезаря» - дар богів.
Просто так його не п'ють.
Тільки за значної нагоди.
Маю для вас сюрприз. Його звати Даймонд.
-Так! -Він із Танзанії.
-Так. -Він мій друг.
Він тут зі своїми діамантами,
і зараз він для вас виступить.
Леді та джентльмени…
Я поглянула на Даймонда й побачила що він встиг перевдягтися.
Ця пісня присвячена всім африканським красуням.
Саме так.
Та особисто я присвячую її Наді. Не питайте, чому.
Бо вона сказала, що вільна.
Надя!
Я теж вільний, тож…
Я тобі точно не казала, що вільна, чорт забирай.
Коли я таке казала?
Це для тебе.
Так, саме для тебе.
Якщо чесно, я дуже нервуюся,
не хочеться його осоромити, отже…
То де всі африканські красуні?
Я в тебе закохався
Що завгодно я зроблю
Я думала, він буде обачнішим, залишить це між ними двома.
А він виніс це на публіку.
Тепер у Кудзі підозри щодо мене, типу: «А чи немає у неї когось?»
А я: «Кудзі, стоп».
Красуні з Африки, покажіть-но на що здатні!
Гаразд, погляньмо, які будуть відчуття.
Тією присвятою пісні ти мене збентежив.
Це було щиро, від душі.
Бо перший рядок там: «Я в тебе закохався».
Коли в кого така зачіска, це вже тяжко.
Ось він я, бам-бам.
Я в сумнівах…
Але побачимо, що буде далі.
Ти здаєшся безтурботним,
думаючи про тебе, я такого не очікувала.
Схоже, ти надто не напружуєшся. Це мило.
Я такий і є. Я доволі милий.
Дуже милий. Мені це подобається. Ненапружений.
Такі-от привабливі жінки, красуні…
якщо вони чогось не хочуть, то так прямо тобі й скажуть:
«Не треба».
Маю відчуття, у стосунках ти небезпечний.
Та ні. Так може здатися, бо я не вважаю…
Мені треба бачити твої очі, я можу бачити, чи ти чесний.
Вона зацікавилась. І я такий: «О, так».
Скільки тобі років?
То скільки? Чому це ти замислився?
Та ні, я не замислився. Я просто… розстібав гудзика.
Буде 31.
-Тридцять один? -Ага, 31.
-Не питай про мій вік. -А ти скажи.
Ні, не скажу. Ніколи не питай жінку про вік.
У мене є стосунки, але на далекій відстані. Це важко.
Хоч я й підтримую ті стосунки,
але маю відчуття, ніби якась частина мене
намагається зрозуміти, чи немає кращого вибору
щодо майбутніх стосунків, чи ще чогось.
Я добре читаю по очах.
Гадаю, читати по очах жінки не так само просто, як я читаю по твоїх.
Власне, ти не мусиш цього робити.
Справді, не варто намагатися.
Знаю, я просто…
Скажеш, що ми ще кілька разів побачимося у майбутньому.
Я можу відвезти її до Танзанії. Їй там сподобається.
Я зроблю її королевою. Це змінить її життя.
Хочеться взнати, який він, Даймонд Платнумз.
Я не відмовляю. Хочу дізнатися, що буде далі.
Дуже чекаю на побачення з Надею. Хочеться провести з нею час.
Це діамант, що потребує огранки.
Ми всі шукаємо діаманти, правда ж?
Переклад субтитрів: Сергій Білай