‎UN SERIAL NETFLIX
‎INSPIRAT DE PIESELE „FIRST LOVE” ‎ȘI „HATSUKOI” DE HIKARU UTADA
‎HOKKAIDO, MEMANBETSU, DECEMBRIE 1997
‎Pleci undeva?
‎La Kitami.
‎Nu aveai liber azi?
‎Ți-am zis că am o simulare.
‎Și tocmai în Kitami o dai?
‎Domnul profesor a zis ‎că trebuie să văd cum e și în altă parte.
‎Și…
‎cum stai cu încrederea?
‎Mor de emoții.
‎E doar o simulare.
‎Da, dar…
‎Ești fata mea specială.
‎O să te descurci.
‎Bine.
‎Mai bine te duci în pat.
‎Am plecat!
‎MEMANBETSU
‎Mulțumim că ați călătorit cu noi! ‎Urmează stația Kitami.
‎Vă rugăm să vă luați ‎toate obiectele personale.
‎Am ajuns la Kitami.
‎Stai puțin!
‎Ai bilet?
‎N-am timp acum.
‎- Unde ți-e biletul? ‎- Dă-mi drumul!
‎- Ce-i? ‎- N-are bilet.
‎Am ceva important de…
‎Puneți foaia de examen pe bancă!
‎Fișele de înscriere se adună la final.
‎Aveți grijă să nu greșiți ‎și să completați toate rubricile.
‎Înscrierile s-au terminat.
‎Ia loc imediat!
‎Sora ta dă examen ‎la o școală particulară din Sapporo.
‎Ce bine o fi să nu duci lipsa banilor…
‎Vrei și tu acolo?
‎Nu prea.
‎Și n-am nicio soră.
‎ȘCOALA „INIMĂ DIVINĂ” DIN SAPPORO
‎PRIMA ALEGERE PENTRU ȘCOALA PARTICULARĂ: ‎ȘCOALA „INIMĂ DIVINĂ” DIN SAPPORO
‎O VARĂ BOEMĂ ‎CONCERT LIVE HIKARU UTADA, 2000
‎TITANIC
‎YAE NOGUCHI ‎HARUMICHI NAMIKI
‎DESTINAȚIA: KITAMI
‎NOTA: 10
‎Am ajuns!
‎- Bun-venit! ‎- Nu te-ai culcat încă?
‎Nu.
‎Yae!
‎E nemaipomenit!
‎Scrie că ai luat 10!
‎Chiar aici!
‎ȘCOALA „INIMĂ DIVINĂ” DIN SAPPORO
‎Ai de ales din două școli!
‎O să fac tot ce pot.
‎Nu vreau la școală particulară. ‎Trebuia să scriu ceva.
‎Merg la un liceu din zonă.
‎Bravo, Yae!
‎O s-o înrămez!
‎De ce? E doar o simulare!
‎Și ce? Vreau să marchez momentul!
‎DESTINAȚIA: KITAMI
‎FELICITĂRI PENTRU ABSOLVIREA DIVINĂ
‎PA! VORBIM!
‎Yae!
‎Gata…
‎Asta era!
‎„KIITE KUDASAI WATASHI NO JINSEI” ‎KEIKO FUJI
‎Mâine mă duc în Tel Aviv.
‎Adică?
‎Plec într-un turneu mondial cu compania!
‎Îți sunt datoare.
‎În niciun caz!
‎Dar e adevărat.
‎Dacă nu mă lua niciun taxi și ajungeam ‎cu două minute mai târziu la aeroport,
‎ratam audiția.
‎Soarta se poate schimba ușor. ‎La fel ca rimelul.
‎E uimitor că ai reușit ‎așa ceva la vârsta ta.
‎Pleci în Tel Aviv și te porți ‎de zici că n-ar fi mare lucru!
‎Tu călătorești?
‎Nu îți place?
‎Nu, nu de asta.
‎De fapt, îmi place destul de mult.
‎Uneori fac călătorii virtuale ‎cu Street View.
‎Ieri am dat de un cioban pe o pajiște. ‎Avea o turmă de 108 oi.
‎Ne-am urcat pe cămile și am cântat,
‎apoi am mâncat tocană. ‎Nu știu ce carne avea în ea.
‎Înțeleg perfect.
‎I-am dat o prăjitură din Hokkaido.
‎Da, sunt foarte bune.
‎Și uite așa… ‎Pot călători oriunde de pe canapea.
‎Chiar nu e așa de complicat.
‎Îți trebuie o carte ca să citești pe drum ‎și niște bani de buzunar.
‎Cândva aveam un vis.
‎Am dat de obstacole, ‎dar și de oportunități.
‎După un timp, am renunțat.
‎Nu m-am mai gândit la asta. ‎Mă simțeam paralizată.
‎Mi-am spus
‎că nu mă deranjează ‎că n-am făcut nimic în viață.
‎Știi legea inerției?
‎Un corp rămâne în repaus.
‎Câtă vreme gravitația există, ‎odată ce un corp se oprește,
‎nu se mai mișcă niciodată.
‎Dar corpul în repaus ‎poate fi împins înainte
‎de visuri, curiozitate
‎sau de persoana pe care o iubești,
‎nu crezi?
‎Dorințele zadarnice ‎care-ți izvorăsc din inimă
‎pot să mute stâncile!
‎E o lege cunoscută.
‎Parcă Newton a demonstrat-o ‎acum 300 de ani.
‎Ce-i asta? Am greșit!
‎Nu pot cânta așa ceva! Nu!
‎Bine…
‎O știi? Bravo, Uta!
‎Vrei să vii la mine?
‎Normal!
‎MAMA ‎DOUĂ MESAJE NOI
‎AM NOUTĂȚI ‎UTA PLEACĂ DIN ȚARĂ MÂINE-DIMINEAȚĂ
‎Mai repede!
‎Hai! Intră!
‎Centura!
‎Ce tare conduci!
‎Scuze, de obicei respect legea ‎și conduc foarte prudent…
‎Ce-a fost asta? Doamne!
‎Dar uneori trebuie să frânez brusc.
‎PLECĂRI ‎SALĂ AȘTEPTARE
‎PLECĂRI
‎Eram sigură.
‎Bun.
‎Da?
‎- Outaro? ‎- ‎Da?
‎Am nevoie de ajutor.
‎Bine.
‎Fac un ocol de la Otaru la aeroport.
‎Ia să vedem…
‎E un ambuteiaj în Sapporo de nord. ‎Cică a fost un accident.
‎- Am înțeles. ‎- ‎Mai bine o iei pe drumul nou.
‎Bun, mulțumesc!
‎Era să uit. E de la Uta.
‎Ține!
‎Ce-i înăuntru?
‎Bun-venit!
‎- Bună ziua! ‎- Biletul și pașaportul, vă rog!
‎Poate l-ai moștenit ‎pe bunicul tău la partea artistică.
‎Ce?
‎Tata e chipeș și stilat.
‎Un romantic care-i recita bunicii tale ‎poezii de Yates.
‎Prea siropos, n-aș face așa ceva.
‎Când era tânăr, voia să ajungă poet.
‎Cine? Bunicul?
‎E director acum, nu?
‎Puțini pot să muncească ce le place.
‎Nu trebuie să demonstrezi nimănui nimic.
‎Ai dreptul să crezi în alegerile tale.
‎Chiar dacă greșești și suferi un eșec,
‎experiența asta te va ajuta în viață.
‎AEROPORTUL DIN CHITOSE ‎PARCARE TAXI
‎Am ajuns!
‎Mersi!
‎Succes!
‎Puteți lua maxim patru.
‎- Nu-i nimic, sunt ușoare. ‎- Nu greutatea e problema, ci dimensiunea!
‎- Sunt prea mari. ‎- Au cadouri înăuntru.
‎Nu-i timp! Uită-te ce coadă s-a făcut!
‎N-avem timp de asta!
‎Vă aduc ceva?
‎Un suc, vă rog.
‎Am înțeles.
‎Uta!
‎Tsuzuru?
‎Mie…
‎îmi place de tine.
‎Am făcut totul.
‎Am renunțat de 100 de ori la tine,
‎dar încă te plac.
‎Chiar dacă iubești pe altul,
‎mie îmi place de tine.
‎Uite!
‎Dacă vrei să…
‎E siropoasă?
‎Cântecul are trei părți.
‎Mulțumesc, Tsuzuru!
‎Apropo, unde ți-e prietenul?
‎Ce prieten?
‎A flirtat cu altă fată. ‎I-am tras una și i-am dat papucii.
‎Ia să văd!
‎Mersi că ați așteptat!
‎- Sucul dumneavoastră. ‎- Mulțumesc!
‎Distracție plăcută!
‎Mulțumim!
‎Hai și tu!
‎Serios? Ce drăguț!
‎Nu vă supărați! ‎Îmi puteți zice pe unde să o iau?
‎Poftim?
‎Puteți să-mi spuneți pe unde să o iau?
‎Am fost în Tokyo până ieri cu afaceri.
‎- Înțeleg. ‎- De asta…
‎Mi s-a blocat creierul ‎pe drumul național 246.
‎Când eram mai tânără, ‎săream de la unul la altul.
‎Zici că schimbam taxiuri.
‎Sunteți dl Ariyoshi, nu-i așa?
‎Pe aproape.
‎Aproape corect.
‎Scuze, v-am confundat?
‎Mă cheamă Matayoshi.
‎Așa-i! Corect! Dl Matayoshi. Mă scuzați!
‎Nu-i nimic!
‎Puteți să i-l dedicați lui Tsuzuru?
‎Tsuzuru?
‎- Vă arăt eu cum se scrie. ‎- Bine.
‎Are simbolul „mata” din numele dvs.
‎Am înțeles!
‎Stă cocoțat pe scaun ‎cu bețigașele în mână.
‎O fac involuntar.
‎Ce tot zici acolo? Ești iremediabil.
‎Mereu faci așa.
‎Ce mai faci?
‎Aseară am fost la un supermarket ‎și am cumpărat pește din Islanda.
‎Din Islanda trimit peștii în Vietnam,
‎iar de acolo ajung în Wakayama.
‎M-a făcut să mă gândesc ‎cât de mică e lumea.
‎Acum 70.000 de ani,
‎când strămoșii noștri ‎se răspândeau prin lume,
‎omenirea trebuia să fie mereu în mișcare.
‎- Mersi! ‎- Mulțumesc mult!
‎- Uitați! ‎- Mulțumesc!
‎Cum e vremea pe acolo?
‎Ce peisaje admiri?
‎Faci mișcare?
‎Mi-ar plăcea mult…
‎să ne vedem.
‎ANULARE
‎SALVEAZĂ CIORNA
‎CIORNE ‎DESTINATAR: DL NAMIKI
‎CEI MAI PRODUCTIVI SALARIAȚI ‎YAE NOGUCHI
‎Vrei concediu?
‎E-n regulă. Trei zile? Cinci?
‎Vreau să-mi iau tot concediul. ‎Patruzeci de zile.
‎Păi…
‎E un pic cam…
‎S-ar putea să primești niște penalizări.
‎Îngrozitor!
‎Cum vorbește reprezentantul companiei ‎cu o angajată-model
‎care cere concediu pentru prima oară…
‎Cum era? Ceva cu muncă…
‎Codul Muncii.
‎Zi-i tu, Nasu!
‎Articolul 136.
‎Angajatorul nu are dreptul ‎să micșoreze salariul
‎unui angajat care își ia concediu cu plată ‎și nu îl poate trata necorespunzător.
‎Exact! Nu mai fi așa zgârcit!
‎Fii și tu om!
‎Bine!
‎Pune ștampila!
‎Mulțumesc foarte mult!
‎Victoria muncitorilor!
‎Pe data de 11, directorul general al OMS, ‎Tedros Adhanom Ghebreyesus,
‎a declarat că virusul COVID-19 ‎a provocat o pandemie
‎și a rugat toate țările ‎să ia măsuri preventive.
‎Într-o conferință de presă, Tedros a spus
‎că infectările din afara Chinei ‎s-au înmulțit de 13 ori în două săptămâni.
‎Numărul țărilor afectate s-a triplat.
‎În 2020…
‎omenirea s-a confruntat ‎cu un dezastru istoric.
‎Deși nimeni nu credea, ‎ne-am schimbat stilul de viață.
‎Declar stare de urgență națională.
‎…nu munciți! Stați acasă! ‎Așa ceva nu a mai fost…
‎…să asigure ‎distanța socială între clienți…
‎…al doilea val de restricții. ‎În Germania sunt restricții parțiale…
‎…pandemia. Suntem la începutul unui…
‎…e noul stil de viață…
‎Deci?
‎Nu.
‎Nimeni nu mai merge cu taxiul.
‎N-are rost să ieșim.
‎Îmi iau un job part-time luna viitoare.
‎Mă apuc să culeg sparanghel.
‎Sparanghel…
‎Oamenii s-au distanțat forțat.
‎Libertatea de mișcare a scăzut,
‎iar granițele dintre țări ‎s-au transformat în ziduri invizibile.
‎Alo?
‎Ești bine?
‎Da, sunt bine.
‎Arată bine cămașa.
‎Mersi!
‎O masă caldă împărțită între prieteni,
‎dragostea celor la care ții…
‎Am realizat că lucrurile astea simple
‎contează mult mai mult decât credeam.
‎Din cauza restricțiilor impuse ‎de starea de urgență,
‎oamenii au cheltuit mai puțin ‎pe călătorii și pe mâncare.
‎Exporturile au scăzut masiv ‎din cauza crizei economice,
‎iar PIB-ul Japoniei s-a micșorat cu 20% ‎față de anul trecut.
‎Experții financiari recomandă ‎eliminarea treptată a…
‎Nesiguranța zilei de mâine ‎m-a pus pe gânduri.
‎Când va veni momentul, ‎oare cu cine aș vrea să mă revăd?
‎PESTE 3 ANI
‎FM Fuji 78,6 și 83,0.
‎Bun-venit! Invitatul de azi e Tsuzuru, ‎un compozitor fenomenal de 19 ani.
‎Salut!
‎Hai să începem cu „U”,
‎o piesă cu peste 50 de milioane ‎de vizualizări pe YouTube.
‎Dr. Kosaka!
‎Da?
‎Ați putea…
‎să-i cereți un autograf lui Tsuzuru? ‎Îl ador!
‎Nu-i corect!
‎Vreau și eu!
‎Bine.
‎Câte?
‎Zece.
‎Zece?
‎Pentru mine 15, vă rog!
‎Așa multe?
‎Zece și…
‎- De fapt, îmi puteți aduce 20? ‎- Douăzeci?
‎Pentru mama, pentru tata…
‎Era să uit! Am vești importante.
‎Ia uite!
‎Aici!
‎Serios? Pe bune?
‎DIN: AEROPORTUL SHIN-CHITOSE
‎Către draga mea Yae Noguchi ‎de peste zece ani.
‎Dacă tot ne punem comorile ‎într-o capsulă a timpului,
‎am decis să includ o amintire prețioasă.
‎Ziua în care am cunoscut-o pe Yae Noguchi.
‎Bănuiesc că tu nu mai ții minte.
‎Sincer să fiu, eram o haimana ‎înainte să te cunosc pe tine.
‎Care-i Mizukoshi?
‎Uite-l acolo!
‎Stai așa!
‎Vrei bătaie?
‎Gura!
‎Tu ești la rând!
‎Nenorocitule!
‎Stai!
‎Tu cine naiba ești?
‎Termină!
‎Namiki!
‎Iar?
‎Îmi pare rău pentru ce a făcut fiul meu!
‎De ce ai aruncat scaunul?
‎Biroul era prea greu.
‎Nu asta te-am întrebat!
‎Ce-am făcut?
‎Îl pedepsim acasă!
‎Liniștiți-vă! Vă rog!
‎Se pare că băiatul ăla ‎s-a luat de fata dvs. pentru că nu aude.
‎În seara aia,
‎mama și tata m-au rugat să merg la liceu.
‎Au zis că plătesc geamul spart
‎dacă promit să dau o simulare de examen.
‎Termină!
‎Dar, oricât mă străduiam,
‎știam că n-o să intru la o școală bună.
‎Nu mai exagera!
‎În cea mai deprimantă dimineață ‎din viața mea,
‎am întâlnit cea mai tare persoană.
‎M-am îndrăgostit.
‎S-a întâmplat jenant de rapid.
‎Brusc, am realizat că adormise.
‎Cartea pe care o citea ‎era pe cale să se închidă.
‎Oare aveam un semn de carte?
‎VIDEO
‎Am găsit ceva în buzunar.
‎DESTINAȚIA: KITAMI
‎Mulțumim că ați călătorit cu noi! ‎Urmează stația Kitami.
‎Vă rugăm să vă luați ‎toate obiectele personale.
‎Am ajuns la Kitami.
‎Mulțumesc!
‎Stai puțin!
‎- Biletul? ‎- N-am timp acum.
‎- Unde ți-e biletul? ‎- Dă-mi drumul!
‎- Ce-i? ‎- N-are bilet.
‎- Am ceva important de făcut. ‎- Atunci arată-ne biletul!
‎- Nu mă puteți lăsa să trec? ‎- Nu.
‎Vă implor!
‎Arată-ne biletul și treci!
‎Aveți grijă să nu greșiți!
‎Înscrierile s-au terminat.
‎Ia loc imediat!
‎Am ajuns la examen cu o stare proastă.
‎Apoi am văzut-o.
‎Atunci am realizat
‎că ăsta mi-e destinul.
‎Sus creioanele!
‎Întoarceți foaia de examen ‎și dați-o în față!
‎Elevii din rândurile din spate ‎o să adune fișele de înscriere!
‎Le adun eu.
‎Dar…
‎Yae Noguchi.
‎LICEUL KITAMI
‎Pe primul loc a pus ‎o școală bună dintr-un oraș apropiat,
‎apoi un liceu de elită din Sapporo.
‎Atunci mi-am dat seama ce trebuie să fac.
‎De atunci încolo, ‎am învățat până mi s-au înroșit ochii.
‎Ce nebunie!
‎- A mâncat ceva stricat? ‎- Termină!
‎Profesorii mi-au zis să mă mai gândesc.
‎Mult succes!
‎Ai mei credeau că am luat-o razna.
‎Îmi doream să fi luat școala ‎mai în serios.
‎Ultimul nostru sărut
‎Avea aromă de țigară
‎Un gust amar
‎Mâine cam pe vremea asta
‎Oare tu unde vei fi
‎Super!
‎Și la cine te-oi gândi
‎Vei fi mereu iubirea mea
‎Dacă o să mă îndrăgostesc din nou
‎Și cum e gagica?
‎Pe scurt, o zeiță.
‎Serios?
‎Dar dacă pleacă la liceul ăla fandosit?
‎Te-ai chinuit degeaba.
‎Nu,
‎o să fie bine.
‎Știu că o să o revăd.
‎Nu vă mai emoționați așa!
‎Nu-i acolo.
‎Uite!
‎A reușit!
‎346!
‎- Uite! ‎- Unde?
‎După trei luni,
‎am intrat la liceul pe care-l alesesem.
‎Toți au zis că-i un miracol.
‎E pe cale să se miște
‎Și nu vreau să uit nimic
‎Scuze!
‎Mâine cam pe vremea asta
‎Știu că o să plâng
‎Și o să mă gândesc la tine
‎Te voi purta mereu în inimă
‎Ai un loc etern acolo
‎Asta e comoara mea.
‎Povestea primei mele iubiri.
‎Mi-ai dat un motiv ca să trăiesc. ‎Mi-ai arătat pe ce cale s-o apuc.
‎Visul meu este să te fac fericită.
‎11 martie, 2001
‎Harumichi Namiki
‎Hai, Namiki!
‎- Da. ‎- Așteaptă lumea.
‎- Scuze! ‎- Hai!
‎Mai repede!
‎Dacă o să mă îndrăgostesc din nou
‎Voi ști cum să iubesc ‎Doar tu m-ai învățat
‎P.S.
‎Mă bucur că ești bine.
‎Dacă ne-om mai întâlni vreodată…
‎vreau să-mi spui povestea ta.
‎Începe procedura de check-in ‎pentru zborul spre Reykjavík de la 13.
‎Uitați eticheta de bagaj!
‎- Mulțumesc! ‎- Și eu! O zi bună!
‎Următorul!
‎Cum vă numiți?
‎- Sophia. ‎- Sophia.
‎Aveți bagaje de cală?
‎Da, ăsta.
‎Succes!
‎Mulțumesc!
‎Nu vă supărați! ‎Îmi puteți spune cum ajung la Husavik?
‎Sigur! E în direcția aia.
‎Ești din China?
‎Nu, din Japonia.
‎Săptămâna trecută am mai avut ‎un client din Asia.
‎Zicea că lucrează ‎la aeroportul din Husavik.
‎Sunteți sigur?
‎Husavik nu-i un oraș mare.
‎Mulțumesc!
‎- Vedeți cum călcați! ‎- Mulțumesc!
‎Harumichi!
‎Inima îmi bate tare
‎Picioarele mi-au amorțit
‎Yae?
‎Eu nu-s așa de obicei
‎Pe obraz îmi curge o lacrimă
‎Toată lumea-mi zice
‎Că asta-i prima dragoste
‎Am nevoie de tine
‎De tine
‎Credeam că iubirea
‎Dintre oameni
‎Este ceva firesc, și totuși…
‎Harumichi…
‎Tu ești prima mea dragoste.
‎Dacă nu te cunoșteam pe tine
‎N-aș mai fi simțit așa
‎Ești unic pentru mine
‎Inima îmi bate tare
‎Nu-mi pot controla picioarele
‎Pe obraz îmi curge o lacrimă
‎Toată lumea-mi zice
‎Că asta-i prima dragoste
‎Am nevoie de tine
‎De atât amar de vreme
‎Încerc să caut vinovatul
‎Ai gust de țigări.
‎Ți-am mai zis o dată.
‎I se zice „aromă”.
‎Dacă nu te cunoșteam pe tine
‎Aș fi trăit
‎Fără să știu de ce exist
‎Sunt fragilă, mă frângi cu un cuvânt
‎Vreau să îți dedic ceva
‎Un trecut demult apus
‎Appaushi…
‎Își anunța sfârșitul
‎Într-un mod jenant
‎Vrei?
‎Mulțumesc!
‎E aproape, lângă mine
‎Cum să nu-mi încerc norocul
‎Nu știu dacă-i bine sau e rău
‎Cine ar putea să știe
‎O rămurică tremurând în vânt
‎Se întinde către soare
‎Bucuria înseamnă lucruri mici
‎La fel și cu durerea
‎MULȚUMESC DIN SUFLET
‎AEROPORTUL BAKKI
‎Stânga.
‎Verificat.
‎- Verificat. ‎- Dreapta.
‎- Verificat. ‎- Test lumini avertizare.
‎Verificat.
‎Asta-i prima mea iubire
‎Am nevoie de tine
‎De tine
‎Atenție, vă rog!
‎Bun-venit la bord!
‎Călătorie plăcută!
‎- Mulțumesc! ‎- Și eu!
‎Mă duc să repar avionul.
‎Am uitat ceva.
‎SFÂRȘIT
‎Subtitrarea: Alin Morariu