СЕРІАЛ NETFLIX
НАТХНЕНИЙ ПІСНЯМИ «FIRST LOVE» ТА «HATSUKOI» ХІКАРУ УТАДА
Оголошення від «Norn Airlines».
Через сильний снігопад усі вихідні рейси, заплановані після другої дня, скасовано.
Просимо вибачення за завдані незручності.
ВІДПРАВЛЕННЯ
Вибачте.
Усе гаразд.
З'ЇЗД 28 КІТАХІРОСІМА
Дідько.
Що?
То був з'їзд!
Вибачте. Я його пропустила, тож розвернуся на наступній розв'язці.
Що?
Якого біса?
А знаєте, я стільки не платитиму!
Вартість поїздки не зміниться.
Вибачте.
Чого ще чекати від жінки?
ВИБАЧТЕ ЗА ТОЙ ВЕЧІР
УСЕ ГАРАЗД
Я вдома.
Так утомилася.
Ну чому перед весіллям треба стільки всього зробити?
Харумічі? Хто з твого боку виголошуватиме привітальну промову? Пан Мотохаші?
Не забудь йому подзвонити.
Цунемі.
Я забула замовити оздоблені тістечка для гостей!
Тато наполягає на кленових булочках, а ти що думаєш?
-Нам треба… -Я розумію.
Так, вони смачні,
але дарувати тут кленові булочки, це ніби вручати токійські банани в Токіо.
Цунемі.
Вибач, я дуже втомилася. Це може зачекати?
Харумічі.
Що?
Я нікуди не зникну.
«Цуне» в Цунемі означає «провідна зірка».
Зірка, яка завжди буде на небі, коли поглянеш угору.
Навіть, якщо заблукаєш,
або часом збиватимешся на манівці,
я завжди вкажу тобі шлях.
АЙТІ, ПОВІТРЯНА БАЗА КОМАКІ, ЛИСТОПАД 2007 РОКУ
Збройні сили, не їдьте в Ірак!
Захистіть життя наших військових!
Годі потурати війні!
Ризик завжди є.
Однак, усі присутні тут є фундаментом нашої країни
і наріжним каменем для національної безпеки.
Ситуація з безпекою в Іраку може бути непередбачуваною і мінливою.
Але іракський народ хоче побудувати
стабільну та миролюбну демократичну націю…
Невже тобі справді треба їхати?
Їхати, коли мені кажуть, — це частина роботи в збройних силах.
Це не…
Захищати свою країну
означає захищати свою родину.
Якщо станеться щось погане, просто тікай.
Подбай про всіх.
Ага.
Харумічі!
Віддати честь!
ХОККАЙДО, ОТАРУ, ЛИСТОПАД 2007
Правда?
У тебе вічно коліна були подряпані.
Ага.
Добре. Усе гаразд.
Я небагато їм.
Чому? Тобі треба їсти.
Я зайнятий.
Хочеш чогось особливого?
Яблучного пирога!
І все?
Матусю!
Вітаю вдома, матусю!
Я вас не чекала.
Я заварю чаю.
Не варто, я вже йду.
Яе, щодо нашої вечірки в лікарні наступного місяця.
Так, п'ятдесята річниця.
Я чула.
Я подумала, що це гарна нагода представити Цузуру всім гостям.
Ти ж прийдеш?
Так, звісно.
Я повідомлю мамі.
Цього разу не варто її турбувати.
Але мама також чекає свята.
Там буде багато важливих людей.
Присутність пані Кіхако буде недоречною на цій події.
Вона зовсім іншого кола.
Не можна, щоб вона напилася, як це було минулого разу.
Тоді бувай, я подзвоню згодом.
Ага.
Зачекайте.
Прошу, заждіть.
Щоб навчатися в гарному університеті та побудувати кар'єру,
я наполегливо вчилася ще з дитинства.
Я не хотіла бути схожою на маму.
У неї низькокваліфікована робота.
Вона ніколи не куштувала органічних яєць, що коштують по 1250 єн за упаковку.
Або особливого органічного томатного соку вартістю 2500 єн за пляшку.
Чому?
Бо двадцять п'ять років,
по дванадцять годин на день,
іноді до самого ранку,
вона працювала на місцевій фабриці,
і виховувала мене сама.
Ми не були заможними,
але в день зарплати, вона йшла в торговельний центр неподалік,
і купувала мені одяг.
Хоча сама завжди носила те ж саме.
То чому ж моя мати
мусить зазнавати такої зневаги від інших?
Я не дозволю так ображати свою матір.
Я вдома.
А ти вчасно.
Я саме думала, що вдягну на майбутню вечірку Якіхіто.
Як гадаєш, не занадто?
Не варто приходити з порожніми руками.
Треба принести трохи грошей.
Але вони такі багатії.
Ми не підемо на вечірку.
Чому?
Усіх родичів запрошено, хіба ні?
Ми також маємо піти.
Ми розлучаємося.
Що?
Вибач, можна ми з Цузуру переїдемо до тебе?
Звісно, але…
Може, ви ще помиритеся?
Я впевнена, ніколи не пізно вибачитися.
Я вже все вирішила.
ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «KEISEI»
Я вважала, що о такій порі на вулиці лише таксисти,
п'яниці та ворони.
У мене нічна зміна.
Завдяки вам я пройшов останнє обстеження.
Я хотів розповісти про це і подякувати.
А про той вечір…
Цю частину доби називають сутінками.
Між ніччю та днем, темрявою і світлом.
Це сніданок?
Чи вечеря?
Це моє сутінкове морозиво.
Я дозволяю собі їсти його,
коли трапляється щось хороше, або погане.
І що цього разу?
Вибачте, це було дурне запитання.
Тримайте.
Учора
я їхала по трасі з пасажиром, і безнадійно проґавила з'їзд.
І на 20 кілометрів до наступного з'їзду застрягла наодинці з розлюченим клієнтом.
Це справжнє пекло — їхати вперед, знаючи, що це помилка.
Знаєте,
вибачте за той вечір.
Прошу, не треба. Я ж казала, що не хочу думати про минуле.
Я насолоджуюся миттю, тільки й того.
До того ж, я не сприймаю вас у цьому розумінні.
Нічого не змінилося.
Розкажіть краще про свою наречену.
У неї сильний характер,
а ще вона говорить те, що думає.
Вона мислить значно ширше, ніж я,
але насправді дуже скромна і чутлива.
А ще вона любить рідне місто.
Із нею не варто говорити про «Giants», окономіякі Кансай, або Окаяму.
Заради сукні вона відмовляє собі в улюбленому рамені.
Схоже, вона дивовижна.
Так.
Я її не заслуговую.
ХОККАЙДО, МЕМАНБЕЦУ, ЛИПЕНЬ 2009
А сьогодні спекотно.
Хочете завтра поплавати?
Я вчора знайшла просто дивовижний заклад із ґьодзе.
Яка то була смакота! Я ходила сама.
Десь неподалік?
Ага, я з'їла небагато.
Вибір великий?
Так! Наступного разу сходимо туди разом?
ПАРОВАРКА
Вибачте, можна взяти один?
Беріть.
Дуже вам дякую.
ПУДИНГ ЮКІГУНІ
Я вдома.
Доброго ранку.
Після прибирання я сьогодні знову на фабрику.
Зможеш забрати Цузуру?
Ти підірвеш собі здоров'я,
якщо працюватимеш день і ніч.
У холодильнику пудинг для нього.
Я пішов у школу.
Мамо, ти брехуха!
А як же басейн?
Вибач.
На маминій роботі хтось раптово захворів.
Обіцяю, сходимо наступного разу.
Можливо, я принесу тобі полуничне парфе.
Це ж просто прибирання, так?
Цузуру!
Бувай.
Ну ж бо, скажи мамі щось на прощання.
Вибачте, можете викинути?
Так, звісно.
Бачиш його?
Он він.
Татусю!
Ти схудла?
Хіба?
Ура.
Я заберу його завтра.
Яе.
Зачекай у машині.
Щодо нашої розмови.
Ми ж наче все вирішили.
Довго ти так не протягнеш.
Ні.
Ні. Я не можу цього зробити.
Зустрінемося завтра. Тут.
Цузуру.
Будь слухняним.
-Бувай! -Бувай!
Як смачно.
Дуже добре.
Дуже вам дякую.
Докторе, я перепрошую.
-Дякую. -Звісно.
Я чула, що ви ще й митець, докторе Окочі.
У коледжі
я переміг на виставці «Ніттен».
Узятися за скальпель чи за пензлик?
Це було важке рішення.
Якби він не кинув, ми би досі квартиру знімали.
Оце тобі! Хіба ж вона не надто різка?
Ні, я сказав би, що це було чудове рішення.
Ваші хірургічні техніки урятували чимало пацієнтів у зоні ризику,
і суттєво скоротили тривалість операцій.
У мене є девіз, який я називаю «Три С».
Своєчасність, спритність, сатисфакція — так?
Батько порадив мені вашу книжку, і це було справжнє одкровення.
А з тебе може вийти ліпший нейрохірург, ніж із батька.
Сподіваюся.
-Можна? -Так, дякую.
ВАШІ ТРЕКИ
ВИДАЛИТИ ЦІ ТРЕКИ НАЗАВЖДИ?
ВИДАЛИТИ НАЗАВЖДИ?
Цузуру? Звідки у тебе ведмедик?
Вибачте.
Хочеш піти?
Ось, тут ще.
Мені їх бабуся купила.
Як мило з її боку.
Так багато!
Дякую.
Яе…
Будь ласка, ще раз усе обміркуй.
Як буде найкраще для Цузуру.
Скоро він піде в школу,
тож, може, віддаси його заради його ж майбутнього?
ВЕСЕЛОГО ГЕЛОВІНУ
Непогано!
Охаші з відділу продажів та Йошімі з адміністрації розійшлися.
Справді.
Та хай там як, а відколи це Геловін став національним святом?
Хіба раніше воно в нас було?
Геловін — це чудове свято, завдяки якому сором'язливі японці можуть подуркувати.
Як гадаєш, що Охаші сподобається більше?
Сміливо і сексуально…
чи стримано сексуально?
Ось це якось надто сексуально.
Хіба?
А тобі оцей варто взяти.
Тримай.
Що?
Я пас.
Пасувати не можна.
А ще це прощальна вечірка пана Саруватарі, тож треба зробити її веселою.
Що?
Пан Саруватарі звільняється?
А ти не знала?
Це назвали добровільним виходом на пенсію, але, по суті, це звільнення.
Ти ж знаєш, як часто він брав відгули, щоб доглядати за матір'ю.
Перепрошую, мені обидва сподобалися.
Будь ласка, може, ви переглянете рішення?
Я працюю тут два роки, цього року мене призначили співкерівником.
Усе це дуже чудово, але ми маємо свої причини.
Це через відгули, про які я просила?
Мій син раптово зліг із гарячкою!
Але таке трапляється нечасто.
Якщо треба, я працюватиму в суботу…
Пані Ногучі!
Я розумію, але все вже вирішено.
Вас не звільняють негайно. Ви матимете час, щоб улаштуватися деінде.
Виглядає смачно.
Зачекай, доки ми свої візьмемо.
Жодних сумнівів, воно буде смачне.
Звісно.
Добре!
Час смакувати!
Нумо їсти.
І як?
Це так смачно!
Оце лишу наостанок.
Ось!
Полуниця!
Яка смакота!
Яка смакота.
ЗГОДА НА ЗМІНУ ОПІКУНА
ЦУЗУРУ НОГУЧІ
Цузуру.
Матусю.
-Ну ж бо, ходімо. -Матусю.
Ходімо. Сідай у авто з бабусею. Тато буде за кермом.
Який гарний хлопчик. Ось так.
А ти поважчав.
-Цузуру? -Цузуру?
Матусю!
Цузуру!
Матусю!
Ходімо!
Матусю.
-Матусю! -Усе гаразд…
Усе буде добре.
Матусю!
Так, я можу вам допомогти?
Ковдру, будь ласка.
Так, звісно.
БРАТУ
Ю
Пане, бажаєте щось перекусити?
Так, будь ласка.
Каву будете?
Ага, дякую.
Ось, тримайте.
Смачного.
Дякую.
Я вдома.
МОВНИЙ КОНКУРС З АНГЛІЙСЬКОЇ ДРУГЕ МІСЦЕ
Я думала, що викинула його.
Усі твої суперники жили закордоном.
Але глядачі аплодували твоїй промові. І ти посіла друге місце!
Я так тобою пишалася.
Годі.
А ще я знайшла оце.
Поглянь.
Це у тебе в крові.
Я розповідала, що колись була першою Міс Охотська?
Але будьмо реалістками,
усі інші були бридкими! Правда ж?
Досить уже!
Усе йшло бездоганно!
Чому ж обернулося ось так?
Вибач, що розчарувала.
Що не була особливою.
Чому Господь дав мені таку важку долю?
Долі не існує.
Оголошення від «Norn Airlines».
Через сильний снігопад усі вихідні рейси, заплановані після другої дня, скасовано.
Матусю?
-Усе гаразд? -Де матуся?
Твоя матуся?
Ми просто пограємо в піжмурки, гаразд?
Підемо її шукати?
Можливо, ти отримаєш гарний подарунок на Різдво!
А як мені стати такою як ви?
Як я?
Гаразд.
-Як тебе звати? -Мене звати Емма.
Емма. Приємно познайомитися.
Мене звати Яе.
Еммо.
Професія бортпровідниці складна. Але якщо ти справді постараєшся,
у тебе точно все вийде.
Перепрошую, вибачте.
Еммо! Ходімо шукати твою матусю.
Молодець.
Дякую, ви також.
ТОКІО, ПОВІТРЯНА БАЗА ФУТЮ, СІЧЕНЬ 2010
Вибачте.
Прошу, сідайте.
Приємно познайомитися. Мене звати Цунемі Арікава.
Пишеться як «провідна зірка» та «красива».
Провідна зірка, як-от у Андромеді чи Центаврі.
Я родом з Ономічі, Хірошіма.
Хобі — дегустація різного рамену. Мій улюблений — рамен із Ономічі.
Пані Цунемі, що пишеться як «провідна зірка» та «красива».
Я дуже ціную пропозицію допомоги, але в мене немає проблем зі стресом,
вартих обговорення з вами.
Я тут лише через наказ.
А ще, найкращий рамен у Асахікаві.
Другий лейтенант Харумічі Намікі.
У 2008 році вас відправили в Ірак у складі транспортної дивізії,
що базувалася в Кувейті.
Згодом вас перевели до миротворчої місії у Голан, що на кордоні із Сирією.
На збройні сили Японії не нападали, не було зареєстровано жодного поранення.
Проте, перед посадкою вашого «C-130» у Багдадському аеропорту,
в аеропорт поцілили декілька ракет, тож ви вдалися до ухильних маневрів.
Я просто діяв так, як мене вчили, і посадив літак.
Кажуть, що люди намагаються забути неприємні спогади.
Дуже важливо обмірковувати пережите.
Ви не мусите розповідати, якщо не хочете.
Але ви держслужбовець.
І на жаль, ці роздуми входять у ваші обов'язки.
Окрім того, це ще й моя робота.
Мені потрібно, щоб ви пробули тут до третьої.
Можете говорити, коли захочете.
Як звати?
Цунемі.
-Це означає… -Я про пташку.
О…
Це Піппі.
Схоже, Піппі зовсім не їсть.
Що? Справді?
Довгохвости вдають щасливих, коли не дуже добре почуваються.
Можливо, у кімнаті надто холодно.
Ви не проти?
А ви багато знаєте.
Колись у мене був такий.
Він міг годинами наспівувати вступну мелодію з «Jounetsu Tairiku».
Я назвав його Хаказе.
Піппі.
Привіт.
Зустрінемося наступного тижня о цій самій годині.
Добре, дякую.
Дякую, що прийшли.
Можна дещо запитати?
Чи можливо відновити втрачені спогади?
Як-от, коли трапилася аварія, і людина вдарилася головою?
Ви говорите про когось конкретного?
Я говорю про близького знайомого.
Нейрологія — непередбачувана сфера.
Однак, цілком можливо відновити спогади,
стимулюючи п'ять чуттів.
Запахи, звуки, смаки, світло, дотик.
Ви читали роман Пруста?
Тієї миті, коли протагоніст куштує мадлен, розмочений у чаї,
він раптово згадує події дитинства.
Пруст називає такі спогади мимовільними.
Інакше кажучи,
спогадами тіла.
Переклад субтитрів: Ганна Литвиненко