EN NETFLIX-SERIE
INSPIRERAD AV SÅNGERNA "FIRST LOVE" OCH "HATSUKOI" AV HIKARU UTADA
Hur flyttar den sig?
Kom tillbaka hit!
Du fick mig!
Var är du, Tsuzuru?
Han försvann!
Var kan han vara?
Här.
Där är du!
Vad är detta?
Fotona är olika.
Skorna…
Skorna?
Vad är detta? Solen?
Laxrom.
Laxrom?
Jaha, laxrom.
Jag är hemma.
Välkommen hem, pappa.
Jag är hemma.
Välkommen hem.
Här.
Vad nu?
Vad är allt detta?
Jag visste inte vad han gillar, jag tog flera.
Hej Tsuzuru!
Du är otålig som alltid!
Jag kan inte.
Jo, det kan du.
Den här, då?
-Jag kan. -Sparka den!
-Jag kan sparka. -Vi ger det ett försök.
-Jag kan nog inte sparka. -Nu, då?
Kosshi, kan du ge mig topsen?
Mer kaffe, Kosshi.
Jag behöver kopiera den här, skjut bort mig dit.
-Aj! Kosshi! -Vad jobbig du är!
Du blev just utskriven från sjukhuset, du borde vila hemma.
Det är bekvämst att sitta. Aj!
Pappret är slut. Papper.
Papper.
Gokita, som greps för stölden, hade tydligen en massa skulder.
Han använde företagets pengar
och planerade att ta deras utvecklingsdata och dra härifrån.
Jaså?
Personen du räddade,
var det hon den där taxiföraren?
Din första kärlek som tappade minnet.
Hur så?
Vad menar du med det?
Du riskerade din säkerhet.
Och hon grät hela tiden.
Försök berätta för henne.
Att ni brukade vara djupt förälskade
och hade ett seriöst förhållande… Aj!
Vad är meningen med att berätta nu?
Minnet kan göra ont för henne.
Även om jag berättar så vet man ju inte.
-Det börjar göra ont igen. -Åk hem, bara!
Aj.
Mr Namiki?
Du.
Harumichi!
Herrn?
Hallå!
Någon tog frivilligt på sig extra läxor.
Kan jag få svar från Ms Noguchi istället?
Vad ändrade deras förhållande?
Jag…
Jag antar att det var
när Mr Darcy erkände sin kärlek.
Mycket bra.
Vill du utveckla lite om vad du lärde dig av romanen?
Det första resultatet kanske inte var så bra,
men Mr Darcys modiga bekännelse förändrade allt.
Ja, det är sant.
Tack, ms Noguchi.
Vi går till nästa kapitel.
Sidan 21, tack.
Aj!
Ville du prata med mig?
Har du pluggat utomlands?
Aldrig.
Jag har aldrig ens lämnat Hokkaido.
Då hade du en bra lärare.
Min pappa skickade Harry Potter till mig.
När han jobbade utomlands.
Jag läste den varje dag, den var roande.
Så småningom började jag förstå den.
Det var så jag förälskade mig i engelskan.
Inte undra på att du talar som drottningen.
Det är en taltävling efter sommarlovet.
Jag funderar på att nominera dig som skolans representant.
Vad tror du om det?
Oj…
-Vad nu? -Jo…
Jag blir din personliga förare tills du har rehabiliterats klart.
Jag blir dina ben.
Jag kan inte be dig om det.
Underskatta mig inte. Jag är en av dem som tjänar mest!
Jag fick en utmärkelse!
Wow.
Men det är inte saken.
Jag kollade upp det på Internet.
Det är bekvämast att sitta ner efter operationen.
Min taxi tar dig från dörr till dörr.
Du behöver inte betala.
Det är det mest ekonomiska och sunda alternativet.
Hör på, ms Noguchi…
Snälla, får jag det?
Jag vet inte vad annars jag ska göra.
Du skötte kanske ditt jobb, men du skyddade mig ändå.
Du riskerade ditt liv.
Jag vill återgälda det genom att göra mitt jobb för dig också.
Dessutom…
Glöm det.
Ja…
Ring mig om du vill åka någonstans.
Gå först, du!
Varsågod.
Snälla.
Ta den tid du behöver.
Vart ska vi åka?
Park Hotel.
Då så.
Är det en dejt?
Nej.
Våra föräldrar ska träffas.
Använd den här om du vill.
Jäklar…
11 AUGUSTI
Ta den här.
Tack.
De här också.
Jag har tuggummi om du föredrar det. Och sockerpajer.
Jag kan ta en.
Råkar du ha kompass och ficklampa?
Det har jag.
Här har du.
Förlåt.
Jag är alltid redo.
Jag förstår.
Ja.
-Skynda, Harumichi! -Förlåt, jag försov mig.
Om vi tar bussen till Kushiro så hinner vi med tåget.
När vi är framme kan vi hyra cyklar,
så når vi Utoro 10.00.
Om vi återlämnar cyklarna 16.30, så hinner vi med tåget 16.51.
Vänta på oss!
När går nästa?
Om en timme.
Då hinner vi inte byta till Senmou-linjen.
Ska du dra ifrån stan?
Tänk om det regnar?
Jag har en kompass om vi går vilse,
och en ficklampa, myggmedel,
björnvarnare
och nödransoner.
Vi ska ju bara på picnic.
Man förbereder sig alltid på det värsta.
Här.
Men taltävlingen, då?
Jag tackade nej.
Va?
Varför då?
Varför gjorde du det?
Jag skulle aldrig kunna vinna.
Jag har aldrig varit utomlands, folk skulle skratta åt mig.
Min flickväns enda brist är hennes brist på självförtroende.
"De kan skratta åt mig om jag gör det."
"Jag kanske gör dem besvikna."
Du är för smart och tänker för långt framåt,
förväntar dig fallgropar, är defensiv.
Min pappa sade samma sak.
"Var du ytterfältare, hade du vunnit Gyllene handsken."
Din pappa?
Jag har inte sett honom på tre år.
Vill du inte ses?
Min mamma vill inte det.
Okej.
Vi går!
Vart?
Han bor väl i Otaru?
Vi hinner tillbaka innan sista flyget!
Flyget?
-Men våra planer… -Jag ändrar planerna!
-Okej! -Säkert?
-Vänta lite. -Vi åker!
-Vänta, på riktigt? -Vi hälsar på din pappa!
SAPPORO PARK HOTEL
UPPTAGEN
Tack så mycket.
Ta hand om dig.
Oj, Harumichi.
Förlåt.
Alla är här.
Vänta.
Så.
Pappa har klippt sig, men jag tycker det blev fult.
HOKKAIDO, OTARU, JANUARI 2007
Allt klart.
Det här är den enda…
Dr Togawas fru äter inte sötsaker.
Åh, jag förstår.
-Och… -Ja?
Visa din djupaste respekt för professor Okochis fru.
Hon har kontakter i medicinska universitetet i Otaru.
Gör ett bra jobb för Tsuzurus framtid.
Ja, frun.
-Jag måste städa upp nu. -Och…
Jag valde kläder åt dig. Gå och byt om.
Ja, frun.
Hur var Venedig?
Bra ställe att åka med sin älskade.
Det är ju en romantisk stad.
-Jag är avundsjuk. -Ursäkta mig.
Vad fint, Yae.
En ny Gucci?
Var gick du på universitetet?
Touou-universitetet, men jag avbröt när jag fick min son.
Jaha.
Vad gör dina föräldrar?
-Min mamma jobbar i fabrik. -Din mammas bransch…
…visst är den inom flygindustrin?
Vilken global familj.
Så underbart.
Mr Sonobe, jag hörde att din äldste son är i Boston.
Tack vare dig och dr Okochi.
-Han hade bra betyg. -På så vis?
Välkommen hem.
Du borde sova.
Har du ätit?
Jag åt förut.
-Din mamma har… -Jag hade tre operationer idag.
Två hjärntumörer och pulsåderbrock.
Sedan var det dags att gå på konferens.
Är din historia viktigare än allt det?
Jag tar ett bad.
Mamma.
Förlåt, väckte vi dig?
Kom hit!
Härligt!
Vi når Otaru före 12.00.
Gör vi?
-Här. -Tack.
Jag kom ofta hit som barn.
När jag fått bra betyg på ett prov, eller när mamma var på bra humör,
då tog jag en cream soda i kaféet där uppe.
Gjorde du?
Lova att inte skratta.
Jag lovar.
Kabinpersonal?
Du?!
Det är en jättebra idé!
Det är perfekt!
Ja.
Du klarar det.
Definitivt.
Jag lovar.
Tycker du det?
Jag förstår.
YAE NOGUCHI ETT NYTT MEDDELANDE
JAG HÄMTAR DIG SAMMA TID IMORGON
OKEJ, TACK
Hur är det att flyga själv i luften?
På sjukhuset sade de att du varit pilot.
Lyftkraft inställd.
Bana 34 klar för start, Carrier-74.
Klart för start. Lyftkraft inställd.
Tio, tio.
Sjuhundra, 800, 900, 950, snart tillräcklig kraft.
Banan klar.
Släpper bromsen nu.
70, du har rodret.
Jag har rodret.
Det går inte att göra om en start.
-Rotera. -Rotera.
Oavsett hur ofta jag gör det, så är det alltid lika spännande.
Växla upp.
-Hinder ur vägen. -Växla upp.
Allt är i det förflutna.
Dimman och molnen,
vinden och solskenet…
Första gången du lyfter med alla sinnen på helspänn
då får du se ett obeskrivligt landskap.
Det känns som om världen välkomnar dig.
Moln som glider förbi,
det blå havet,
den ändlösa horisontens krökning.
JAG ÖNSKAR JAG HADE VISAT DIG DET
Yae Noguchi!
Vad hände med din vän som skulle komma?
Han föredrog sjöborre och laxrom framför ål.
Men ål hör ju sommaren till!
Tack för att ni väntade.
Det här ska bli gott!
Det ser jättegott ut!
Tack för maten.
Åh, så gott.
Det är så mumsigt.
Ålstjärten är den godaste biten.
Är den?
Ja.
En akademiker bevisade det.
Du ger mig alltid de godaste bitarna.
Gör jag?
Ja!
Krabbklor, marmorerade köttbitar, jordgubbar från tårtor…
Det är sådant föräldrar gör.
Jaså?
Ja.
Tack.
Du fick aldrig din antagningspresent.
Ginza?
Öppna den.
En penna?
Reservoarpenna.
En reservoarpenna.
Vad fick en ung kvinna
att ringa mig 07.00 och åka ända hit?
Har du ens sagt till din mamma?
Är Tokyo fint?
Det är underbart.
En röra av motsägelser.
Vulgärt och raffinerat,
depraverat, sunt, moraliskt, omoraliskt,
beständighet, tapiokadrinkar.
Du och ärlighet?
Det är inga motsägelser!
Prova.
Vad ska jag skriva?
Välj en fras att använda till penntest i resten av ditt liv.
Då blir det lättare att se hur varje penna funkar.
Vilken då?
Vad du vill.
"Blå himmel, härlig dag."
En dikt av Basho!
Vad brukar du skriva?
YAE NOGUCHI
Mitt namn?
Det vackraste japanska ordet.
Här.
HARUMICHI NAMIKI
Vad är det?
En hemlighet.
-Vem är det? -Det är hemligt.
Det är väl ingen kille, va?
-Skulle det gå bra? -Nej!
-Du sade vad som helst! -Inte det!
Jag köpte inte din penna för det!
Kom igen…
YAE NOGUCHI HARUMICHI NAMIKI
Jösses…
Är du Uramichi?
Harumichi.
Jag förstår.
Jaha, jag förstår…
Oj…
Varför gillar du Yae?
Det är ödet.
Spela roll vad folk säger, ingen kan få mig att ändra mig.
Inte ens hennes pappa.
Därför…
ska jag vara en bra man för henne.
För den jag älskar.
Jag vill ge det bästa av mig.
Men jag har inget just nu.
-Få henne inte att gråta. -Jag lovar.
Du tycker att jag är en hycklare.
Ja.
Jag menar…
Ja.
Du din…
Din pappa är en bra man.
Han är snäll, kunnig och romantisk.
Men han ljuger.
Innan jag föddes, gjorde pappa en annan kvinna gravid.
Jag tror mamma fick mig i ett försök att vinna tillbaka honom.
Men han valde bort oss båda.
"Vi möts igen."
"Någon gång snart."
"Vi går tillsammans."
Han lovade sådant han inte kunde hålla.
Jag hoppades varje gång,
men blev besviken och tänkte på henne.
"Hon tittar nog på stjärnorna och naturen
som han sade han skulle visa mig."
Jag visste det.
Jag måste gå vidare.
Jag är rädd att jag förlorar honom en dag.
Jag stoppar mig själv innan jag förstör saker eller blir sårad.
Du ska veta detta.
Jag går ingenstans.
Jag är alltid på din sida.
Förlåt för att vi missade flyget.
Det är inte ditt fel.
Vill du sova?
Är du säker?
Välkommen hem.
Hej.
Jag pratade med Nonkos mamma.
Förlåt.
Vart tog du vägen efter att du ljugit för din mamma?
Yae.
Svara mig.
Förlåt.
Jag övertalade henne.
Jag ville så gärna se isbjörnen på Asahiyama-zoot.
Du lovade mig.
-Vad skulle du göra om något hände? -Det är inte så.
Jag ber om ursäkt!
Först av allt,
gå in.
-Mamma! -Gå, bara.
Raska på.
UPPTAGEN
Låt mig öppna.
Tack.
Funkar samma tid imorgon?
Ja.
Det blir sista gången.
Är det så? Okej.
Det var roligt att höra.
Jag vill åka någonstans efteråt.
Om det går bra?
Javisst.
Då så.
God natt.
Ta hand om dig.
Underbart! Se hur litet kryssningsfartyget ser ut!
Wow…
Förlåt för att du fick åka hela vägen hit.
Har du varit på berget?
Jag har fått körningar vid bergets fot.
Hur var du i gymnasiet?
Jag gjorde mycket dumt.
Jag var förtjust i en tjej.
De flesta i skolan gillade henne.
Så…? Fick du henne?
Självklart.
Jag frågade som en man.
"Får jag chans?"
Sade du så?
Min första gång.
-Samma här. -Är det?
Tack och lov.
Jag har en dröm.
Men…
vilken värld finns bortom drömmen?
Ett gathörn upplyst av en gaslampa?
Eller en ångmotor som visslar på en i övrigt tyst station?
Det kanske låter som fantasivärldar,
men nej, jag har sett dem.
De finns i böckernas värld.
Min pappa delade dem med mig.
Förlåt.
Vilken överraskning. Vad är detta?
Jag tror det är som när…
man gråter av att se videor där hundar springer efter sina ägare.
Jag gråter så lätt nu för tiden.
Och du, då?
Hur var du i gymnasiet?
Tja…
Det har jag glömt.
Jag minns inte vad jag åt till lunch.
Så hemskt.
Jag tror du var enastående.
Som du är nu.
Jag tar mina första steg mot drömmarna.
Jag ska springa så fort jag kan med armarna utbredda,
mot den glittrande värld som väntar.
Jag tror att, någon dag,
så kommer jag att kunna flyga.
Perfekt!
Yae!
Det är min dotter.
Min dotter.
Det gjorde du bra!
Jag vill inte tänka på det.
Det som var mitt förflutna,
eller vad framtiden ger.
Jag tänker inte på att ge upp min dröm och mitt liv med Tsuzuru.
Mitt skamfyllda förflutna där jag inte gjorde något.
Jag har inga hopp om framtiden.
Jag vill inte…
…hoppas mer i onödan.
Men vet du…
Ibland, i sällsynta fall,
så får jag en svag föraning.
I mitt försumbara och obetydliga liv…
djupt ner i mitt inre…
så har jag förlorat något väldigt viktigt.
Lystring.
Nästa avgång är dagens sista.
Vänligen var i tid om ni vill hinna med.
Ursäkta, men…
Ska vi åka, då?
Undertexter: Rebecka Ekblad