СЕРІАЛ NETFLIX
НАТХНЕНИЙ ПІСНЯМИ «FIRST LOVE» ТА «HATSUKOI» ХІКАРУ УТАДА
Один.
Два.
Три.
Чотири.
П'ять.
Шість.
Алло.
Ногучі?
Як ти здогадався?
А хіба це не очевидно?
Ну так.
Ага.
То куди ми завтра?
Куди захочеш.
Алло? Акемі?
Знаєш, це…
Та що це з телефоном?
Алло, Акемі?
-Акемі… -Я розмовляю!
Вибач.
Це моя мама.
Усе гаразд.
До завтра.
-Алло? -Вибач.
Я чекатиму тебе біля входу до парку завтра об 11:00.
Добре.
Домовилися.
На добраніч.
«На добраніч».
На добраніч.
Так?
Уже йду.
-Вітаю. -Вітаю, для вас пакунок.
-Розпишіться отут. -Добре. Отут?
-Дякую вам. -Дякую.
МОЖЕ ЗРІДКА ВСЕ Ж ВИБИРАТИМЕШСЯ НА ПОБАЧЕННЯ? ЦУЗУРУ
Алло?
Я міг лишити дещо в одному з ваших таксі.
Жовтий автомобіль.
І за кермом, здається, була жінка.
Так.
У вас немає водійок?
Зрозуміло.
Добре, дякую.
А так і не скажеш, що ви такий наполегливий.
Стули пельку.
Ще тільки нишпорки мені бракувало.
Не робіть із мене якогось збоченця.
Радіозв'язок — найкраще хобі.
До слова, це романтично.
Про що це ми?
Знову вона.
Навіть після попередження.
Облиш, я сходжу.
Агов.
Агов!
Вибачте.
-Усе гаразд. -Я спізнилася.
Як мило.
Гей! Вип'єш?
Дякую.
Ти п'єш?
-Так, можу випити. -Справді?
-Будьмо. -Будьмо.
Дякую за сьогодні. Будьмо.
Макіямо, може, спершу спробуєш просто посолити?
Гаразд.
Нейрохірурги найгірші.
Вони вважають себе королями.
А чому не можна їсти з соусом?
Чібо.
Васабі не варто змішувати з соєвим соусом.
Міцуко, життя з ним це пекло, мабуть.
Ну…
Як ви познайомилися з дружиною?
-На суперській вечірці. -Що?
Цей хлопець на дві години спізнився на планову операцію,
зате вихопив найвродливішу дівчину.
Бо я обираю мету, а затим засоби, а не навпаки.
Макіямо.
Швидкість, ось що головне в операціях і жінках.
Так, пане.
Благаю, не зіпсуй усе цього разу.
У тебе така вродлива молода дружина.
Я засвоїв урок.
Дякую за вечерю.
Щодо наступної суботи, Цузуру…
Так, знаю, професор прийде о п'ятій.
Ага.
Доктор Окочі взяв мене під своє крило.
Прислухайся до його порад.
Він приїде аж сюди, щоб зустрітися з тобою.
Тож будь ввічливим.
Буду.
Можна йти?
У мене домашка.
Макіямо, ти теж не забудь зробити домашню роботу.
Що? Гм…
Гаразд.
-Будьмо. -Будьмо.
Дякую вам.
Гарно попрацювали.
Що?
Це нормально?
Ага. Усе гаразд.
А в бюро знахідок не траплялося нічого схожого на блакитну гумку для волосся?
Ні.
Не бачив такого.
Добре.
До речі,
ця штука здатна типу перехоплювати сигнал?
Що?
-Будь ласка, ні. -Що?
Скажіть, що не збираєтесь прослуховувати незліченні частоти таксі,
щоб знайти жінку, яку бачили лише мигцем, і яка може бути вашим першим коханням.
Ви серйозно?
-Це можна зробити чи ні? -Теоретично, це можливо.
Але це ніби шукати голку в копиці сіна.
І чутимемо ми не все.
-Тоді просто покажи як. -Не чіпайте!
-Ви ж не впізнаєте її голос. -Упізнаю!
Упізнаю, якщо почую.
Добре-добре.
Зрештою, у цьому місті всього два мільйони людей.
Якщо так судилося, ви її знайдете.
Ми просто слухаємо.
Ви ж не зловживатиме цим, гаразд?
Вимкнено.
Спершу поверніть отут.
Так!
Ура!
Яе, а ти стала грати краще!
Дивилася відео на ютубі.
Це стиль Рітсуко Накаяма, з її ідеальної гри 1970 року.
Щось гарне сталося? Хлопець?
Ну…
-Пане Оутаро? -Так?
Я одразу після вас.
Хочете потренуватися на вихідних?
Урабе Оутаро із середнім балом 193 може провести індивідуальне заняття.
Звісно.
Було б круто.
-Пані Ногучі? -Що?
За десять хвилин доїдете до будівлі Хіноде?
Так, пане.
Заждіть.
-Дякую. Я поїхала. -Ви погодилися?
-Щасливчик! -Точно трапилося щось гарне.
-Що? -Мої вітання.
Я щось чую!
Але, знаєш,
якщо ви справді зустрінетеся, ти можеш розчаруватися.
Вона твоє перше кохання,
ти можеш чимало романтизувати.
Якщо вона була у вашому класі,
то постаріла так само, як ви…
Та затихни вже. Іди геть.
Гаразд.
Будівля Шіраіші, правильно?
Стосовно авто…
Про ситуацію на дорогах. Південний Кудзо-баші. Через аварію…
Гадаю, буду там через сім чи вісім хвилин.
-Добре! -Прямую до входу в Парк-Корт…
Тримайте.
Коли їхатимеш, будь ласка, зроби невеликий гак.
Вітаю. Стосовно бронювання…
Авто на Кандзо-дорі…
Номер 115, я їхатиму до…
Намікі!
Я прийшла.
Дивне вбрання?
Ймовірність зустрічі двох людей, які мають так багато спільного,
двісті тисяч до одного.
Готова?
А ймовірність близького знайомства —
два мільйони до одного.
Зближення — двадцять мільйонів до одного.
Ймовірність знайти друга — двісті мільйонів до одного.
А найкращого друга — два мільярди до одного!
А ще…
Якщо говорити про споріднені душі…
Ага.
Ймовірність…
Ходи сюди!
Шість мільярдів до одного!
Припустімо, ти житимеш років 80, і враховуючи імовірність твого народження,
а також зустрічі твоїх батьків…
Я про те, що можна відкинути ці деталі.
По суті,
дива — це божевілля, еге ж?
Безумовно.
Дива — це божевілля.
Повторіть, будь ласка.
Двісті тридцять друга, плюс.
Північна Хачі-джо завантажена, тож…
Повідом, що чекати п'ятнадцять хвилин.
Дякую.
-Косші! Прокинься, Косші! -Вибачте!
Пане Оутаро?
Що?
О, ні…
Усе гаразд!
Я трохи травмувався, готуючись до нашого тренування.
Лікар сказав, що місяць ніякого боулінгу.
Ви промокнете.
Усе гаразд.
Ви в порядку?
Зі мною все добре. Це лише запалення.
Зі мною все добре.
Я в порядку, але…
Та щоб його.
Зі мною завжди так.
Я дуже чекав великої шкільної екскурсії, але за день до того отримав перелом.
Перед вступним іспитом — апендицит.
Коли щось важливе, я завжди в програші.
«Невдачі, недоля й страждання» — усе це про Урабе Оутаро.
Спершу пішов дощ.
Потім, виходячи, я впустив окуляри.
Вибачте, що зіпсував вам вихідний.
Я пригостив би вас обідом,
але сумніваюся, що зараз працює хоч щось пристойне.
Може зіграємо в гру, в якій казатимемо протилежне до того, що думаємо?
Що?
Під дощем
я промокла до нитки,
але це так приємно!
Зачекайте!
Небо таке чисте,
моя шкіра така зволожена,
два зайці одним пострілом!
-Гаразд, ваша черга! -Я не знаю!
Попри те, що хтось у магазині поцупив мою парасольку,
я щасливий, що вона стане в пригоді тому покидьку!
Так! Говоріть далі!
Господи, у мене набряк кисті!
Це доказ того, що я живий!
Урабе!
Дякую!
ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «КЕЙСЕЙ»
Перепрошую.
Гм…
Я хочу запитати про водійку, яка тут працює.
Ви про Яе?
Так, саме про неї.
Так…
Вона тут?
Зараз глянемо.
Ні, у неї вихідний.
Ясно.
ЯЕ НОГУЧІ
Вибачте, а ви з якого питання?
Не зважайте, то пусте.
Дякую.
Тримайте.
Скуштуйте креветку.
Я не дуже люблю креветки.
Що? Чому?
Але ж це смакота.
Ну, ще дитиною,
я мав домашнього рака, і той мало не відкусив мені носа.
Я ненавиджу креветки, але й вони мене не люблять.
-Тоді я візьму. -Так, прошу.
Смачно.
То як ви потрапили в «Кейсей»?
В університеті я вивчав моккан.
«Моккан»?
О, звісно.
Моккан…
це давні дерев'яні таблички, які використовували для записів.
Воно й не дивно, що в мене виникли труднощі з роботою.
Ми з вами, ми втрачене покоління.
Після випуску я провалив сотні співбесід.
Мені постійно казали, що я докладаю замало зусиль.
Ясно.
А потім я нарешті отримав пропозицію від компанії,
де мав повідомляти працівникам на тридцять років старшим за мене,
що їх звільнили.
А потім, коли я тільки-но придбав проїзний на півроку,
я побачив власне ім'я на останній сторінці списку приречених.
Але думаю, ця робота мені ідеально підходить.
Знаєш, у таксі ти чуєш справжні голоси клієнтів.
Дякую.
А моккан мені подобаються тому,
що їх ніколи не планували лишати майбутнім поколінням.
Саме тому ти чуєш справжні голоси невідомих людей минувщини.
«Дружина несмачно готує».
«Начальник звір».
Закладаюся, ніхто й не думав, що через століття ці записи відкопають.
Саме так.
Мабуть, я таки спробую.
Креветку.
Що? Ви впевнені?
Як?
Руками.
-Ось так. -Гаразд.
І як?
Але…
Я їх не ненавиджу.
Мені навіть подобається.
А ви?
Чому ви стали водійкою таксі?
Нема про що розповідати.
Справді? Але…
Закладаюся, щось таки було.
Якась подія, що вплинула на ваше життя.
Наприклад, доленосна зустріч.
Людей формують спогади та зустрічі.
Це просто результат.
Зустрічі — це просто збіг. Я не вірю в долю.
Ясно.
Тоді, що скажете…
про «Титанік»?
Джек став для Роуз кимось особливим.
Вибачте, я не дивилася цей фільм.
Можна ще одне?
Добре. Ще одне пиво, будь ласка.
Вітаю вдома.
Чому я так плачу, знаючи, що він потоне?
Де ти був?
Просто гуляв.
Будь ласка, станьте в чергу, зовсім скоро вас пропустять.
Ті, хто прийшов на «Титанік», будь ласка, станьте попереду.
Будь ласка, підготуйте квитки.
Може «Армагедон» подивимося?
Будь ласочка, пішли на цей.
Ти п'ять разів його дивилася.
П'ятий я майже весь проплакала.
Як ти можеш плакати, якщо знаєш, що він потоне?
Ну, я така, яка є.
Ті, хто прийшов на «Титанік», будь ласка, приготуйте квитки.
Добре. Розплющ очі.
Я лечу, Джеку!
Я нізащо цього не робитиму.
Ходімо!
-Ні! -Так!
Поквапся!
Ходімо.
«Добре. Розплющ очі».
«Я лечу, Джеку!»
-Люди витріщаються! -О, ні! На нас витріщаються!
Тобі не можна тут бути…
Це хтось тут загубив, еге ж?
Ні.
Я заберу.
Ні, дякую.
Чому? Та годі тобі.
Ні, ви помилилися.
Вона сьогодні не прийде.
Приходь лише в мою зміну.
Не гарантую, але спробуй у суботу ввечері.
Але навчання не прогулюй.
Інакше станеш таким, як я.
Наш останній цілунок був
Із присмаком сигарет…
Тримай.
-Упевнений? Це тобі. -Ага.
Гіркуватий
Завтра десь о…
Ти знову її слухаєш?
Ну…
Я така, яка є.
Та хто полонив твої думки
Ти завжди лишишся моїм коханим
Якщо колись я покохаю знову
То пам'ятатиму, що саме ти Навчив мене любові
Ти завжди будеш тим єдиним
А поки ця пісня про кохання досі сумовита
Допоки зможу заспівати…
На смак, наче сигарети.
Називай це «присмаком».
Цузуру!
Спустись і привітайся з доктором Окочі.
Цузуру?
Цузуру!
Вітаю.
Будь ласка, розпишіться.
Мені треба на перший поверх.
Харумічі!
Отой ремонтник мене мало не спіймав.
Пан Нагато? Із хвостиком?
Ага, у нього був хвостик.
То ви знайшли мою гумку для волосся?
До речі, про гумку.
Цей хлопець…
Гм… Як там тебе звати?
Цузуру. Цузуру Косака.
А я Ута.
Мені шістнадцять.
Я танцюю, але ненавиджу вішати на себе ярлики.
Якби довелося,
мабуть, назвалася б експресіоністкою.
Ти захоплюєшся Сайоко Ямагучі,
ти без тями від культури 90-их років, принаймні, на ютубі,
а ще ти сьогодні надто коротко підрізала гривку.
Ти сталкер?
Я стежу за тобою в інстаграмі.
Мій акаунт — «ourson627».
Не може бути.
«Ourson»?
Той, який завжди першим лайкає мої дописи?
Дякую, Цузуру.
Я не дуже розумію,
але мої вітання!
Дідько, мені на роботу треба.
Коли можна прийти знову?
Може, у четвер?
Удень тут Хвостик, тож увечері.
Добре.
Дякую!
У тебе щелепа відвисла.
Я вдома.
Де ти був? Ти змусив доктора Окочі чекати!
Вибач!
-Ми не закінчили, Цузуру! -Вибач, я знаю, я облажався.
Припустимо, що квадратний корінь із двох — це раціональне число.
Тобто, припустимо, що квадратний корінь із двох дорівнює «B» поділити на «A».
Вибачте.
Піднеси обидві сторони в квадрат,
і отримаєш 2 = В*2/А*2.
Отже, 2А*2 = В*2.
Нехай В = 1.
Але оскільки ліворуч є два, то весь вираз зліва є парним числом,
отже, «B» у квадраті теж парне.
Це означає, що «B» парне, але ж…
Цузуру!
Цузуру? Вечеряти.
Цузуру.
Вечеряти.
Добре.
РОБИ ВСЕ МОЖЛИВЕ СЬОГОДНІ!
ТИ НЕ МУСИШ СЛУХАТИ, АЛЕ ОСЬ.
МАМА - ОДНЕ НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
ЩО? ТА ЦЕ Ж ДИВОВИЖНО! ТАК ЩЕМЛИВО!
ЦЕ НЕ ЛИШЕ Я МАЮ СЛУХАТИ, А ВСІ!
Як справи?
Гаряче, аж пече.
Бачиш! Я ж казав.
Що?
Дивно, правда?
Що? Зачекай! Зажди!
Що?
Що таке?
Та розказуй уже.
Твоя пісня «The cruellest month» —
мені дуже сподобалася.
А ще мені сподобалася…
«Kyuso no yume»?
Як ти здогадався?
Це очевидно.
Що? Та я в захваті.
І мені ще одна сподобалася.
Зажди, не кажи.
«Planetes»?
Ти така передбачувана.
Дідько.
То як воно зустрітися з нею в житті?
Вона дивовижна.
Якби можна було лайкнути, я тицьнув би кнопку тисячу разів.
Так багато?
Дякую.
Моє ім'я.
Це вперше я зрадів, почувши, що хтось називає мене на ім'я.
Чому ви назвали мене Цузуру?
Кажуть,
діти самі підказують, як їх назвати.
Може, саме тому.
Я зрозуміла це, коли вперше тебе побачила.
Ясно.
Хочеш?
Домашній тірамісу.
Звучить непогано.
Але й аффогато нічого так.
Хіба вона сьогодні не займається?
Так, але я не піду сьогодні.
Чому?
Бо сьогодні мій день з тобою.
Я хочу подивитися фільм, тож чому б тобі не піти?
-Зараз? -Ага.
Я хочу подивитися…
Як їх там.
«Ме…»
«Месників».
Справді?
Справді.
Я заберу тебе о дев'ятій, тож розважайся.
Добре?
Та йди вже.
Просто йди!
Давай-давай!
І не забудь рюкзак, гаразд?
Що слухаєш?
Нічого.
Потім покажеш?
Гаразд.
Що це?
Сюди!
О! Харумічі.
Це моя мама.
Я тобі розповідав про нього.
Приємно познайомитися, я мама Цузуру.
Дякую, що приглянули за Цузуру.
Харумічі?
Вибачте.
Привіт.
Бувай, Харумічі.
Як там «Месники»?
Всі померли.
Що? Вони померли?
Переклад субтитрів: Ганна Литвиненко