‏- סדרה של NETFLIX -
‏- בהשראת השירים "אהבה ראשונה" ‏ו"האצוצקוי" מאת היקארו אוטדה -
‏אחת.
‏שתיים.
‏שלוש.
‏ארבע.
‏חמש.
‏שש.
‏הלו?
‏נוגוצ'י?
‏איך ידעת?
‏זה לא ברור?
‏נכון.
‏כן.
‏אז לאן נלך מחר?
‏לאן שתרצי ללכת.
‏הלו? אקמי?
‏אתה מבין…
‏מה קורה לטלפון?
‏הלו, אקמי?
‏אקמי… ‏-אני בטלפון!
‏סליחה.
‏זו אימא שלי.
‏זה בסדר.
‏אז מחר…
‏הלו? ‏-סליחה.
‏אחכה לך ליד הכניסה לפארק מחר ב-11.
‏בסדר.
‏אין בעיה.
‏לילה טוב.
‏"לילה טוב."
‏לילה טוב.
‏כן?
‏אני באה.
‏שלום. ‏-שלום, משלוח עבורך.
‏תחתמי כאן. ‏-בסדר. כאן?
‏תודה. ‏-תודה.
‏- אולי תצאי לדייט פעם בכמה זמן? צוזורו -
‏הלו?
‏אני חושב ששכחתי משהו באחת מהמונית שלכם.
‏מונית צהובה.
‏אני חושב שזו הייתה נהגת.
‏כן.
‏אין לכם נהגות?
‏הבנתי.
‏אוקיי, תודה.
‏אתה יותר נחוש ממה שאתה נראה.
‏שתוק.
‏אני לא רוצה לשמוע את זה מחטטן.
‏אל תעשה ממני סוטה.
‏תקשורת אלחוטית היא מלכת התחביבים.
‏זו צורת תקשורת רומנטית.
‏על מה אתה מדבר?
‏היא חזרה.
‏למרות שהזהרתי אותה.
‏זה בסדר, אלך.
‏היי.
‏היי!
‏מצטערת.
‏זה בסדר. ‏-איחרתי.
‏חמודה.
‏היי, רוצה לשתות?
‏תודה.
‏אתה שותה?
‏כן, אני יכול לשתות. ‏-באמת?
‏לחיים. ‏-לחיים.
‏תודה על היום. לחיים.
‏מקיאמה, תוכל לאכול את זה עם מלח קודם?
‏אוקיי.
‏מנתחי מוח הם אנשים נוראיים.
‏הם חושבים שהם מלכים.
‏מה רע בלאכול את זה עם רוטב?
‏צ'יבה,
‏לא כדאי לערבב ואסאבי עם רוטב סויה.
‏בטח נורא לחיות איתו, מיצוקה.
‏בהחלט.
‏איך הכרת את אשתך?
‏במסיבה ארורה. ‏-מה?
‏הוא היה בניתוח אז הוא איחר בשעתיים,
‏ואז תפס את הבחורה הכי יפה.
‏מתחילים במטרה הסופית ומתכננים אחורה.
‏מקיאמה.
‏מהירות היא המפתח בכירורגיה ובנשים.
‏כן, אדוני.
‏אבל אני מתחנן בפניך לא לפשל הפעם.
‏יש לך אישה כל כך יפה וצעירה.
‏למדתי את הלקח.
‏תודה על הארוחה.
‏בנוגע לשבת הבאה, צוזורו…
‏כן, אני יודע שהפרופסור מגיע בחמש.
‏כן.
‏ד"ר אוקוצ'י לקח אותי תחת חסותו.
‏תקשיב לעצותיו.
‏הוא בא מרחוק כדי לפגוש אותך,
‏אז תהיה מנומס.
‏אהיה מנומס.
‏סיימת?
‏יש לי שיעורי בית.
‏מקיאמה, גם לך יש שיעורי בית.
‏מה?
‏אוקיי.
‏לחיים. ‏-לחיים.
‏תודה.
‏מה?
‏זה בסדר?
‏כן, זה בסדר.
‏מצאת במקרה גומייה כחולה במחלקת אבדות?
‏לא.
‏לא ראיתי.
‏אוקיי.
‏דרך אגב,
‏הדבר הזה יכול לקלוט אותות?
‏מה?
‏בבקשה, לא. ‏-מה?
‏תגיד לי שאתה לא מתכוון ‏להקשיב לתדרים של מוניות
‏כדי למצוא מישהי שראית פעם אחת ‏ואתה חושב שהיא אהבתך הראשונה.
‏אתה אמיתי?
‏זה אפשרי או לא? ‏-זה אפשרי,
‏אבל זה כמו למצוא מחט בערמת שחת.
‏ולא נצליח לשמוע כלום…
‏תגיד לי איך. ‏-אל תיגע בזה!
‏לא תזהה את הקול שלה. ‏-אזהה!
‏אזהה אם אשמע אותו.
‏בסדר.
‏אחרי הכול, יש רק שני מיליון אנשים בעיר.
‏אם זה גורל, תמצא אותה.
‏רק נקשיב.
‏אסור לנצל את זה לרעה, בסדר?
‏זה כבוי.
‏קודם כול, תסובב את המתג.
‏כן!
‏יש!
‏כן, השתפרת!
‏צפיתי ביוטיוב.
‏זה היה בסגנון המשחק המושלם ‏של ריצוקו נקיאמה מ-1970.
‏קרה משהו טוב? בחור?
‏ובכן…
‏מר אוטרו? ‏-כן?
‏אני אחריך.
‏רוצה להתאמן בסוף השבוע?
‏אורבה אוטריו עם ממוצע של 193 ‏יכול לתת לך שיעורים פרטיים.
‏בטח.
‏זה יהיה נחמד.
‏גברת נוגוצ'י! ‏-כן?
‏תגיעי לבניין הינודי בעוד עשר דקות?
‏כן, אדוני.
‏רגע, חכי.
‏תודה, זזתי. ‏-אמרת כן?
‏בר מזל! ‏-בטוח קרה משהו טוב.
‏מה? ‏-ברכותיי.
‏שמעתי משהו!
‏אתה יודע,
‏אתה עלול להתאכזב אם תיפגשו באמת.
‏היא אהבתך הראשונה,
‏ייתכן שאתה מגזים בדמיונך.
‏אם היא בגילך,
‏היא זקנה בדיוק כמוך.
‏שתוק כבר, לך מפה.
‏אוקיי.
‏בניין שיראישי, נכון?
‏באשר למונית…
‏דיווחי תנועה. מינמיקוג'ו-באשי. תאונה…
‏אהיה שם בעוד שבע דקות.
‏אוקיי! ‏-אני בדרך לפארק קורט…
‏בבקשה.
‏כשתצא, תקיף את המקום.
‏בנוגע ללקוחה עם ההזמנה…
‏המכונית בשדרות קנג'ו-דורי.
‏מספר 115, אני יוצא…
‏נמיקי!
‏אני כאן.
‏זה מוזר?
‏אומרים שהסיכוי ששני אנשים דומים ייפגשו
‏הוא אחד ל-200 אלף.
‏מוכנה?
‏והסיכוי להכיר מישהי,
‏הוא אחד לשני מיליון.
‏הסיכוי להתקרב, הוא אחד ל-20 מיליון.
‏למצוא חבר זה אחד ל-200 מיליון.
‏וחבר הכי טוב זה אחד לשני מיליארד!
‏ואז…
‏כשמדובר בלמצוא נשמה תאומה…
‏כן.
‏הסבירות היא…
‏בואי.
‏אחד לשישה מיליארד!
‏אבל אם מוסיפים אורך חיים של 80 שנים, ‏את הסבירות שתיוולד,
‏ואת הסבירות שהוריך ייפגשו…
‏שכחי מהפרטים האלה.
‏בעיקרון,
‏ניסים הם מטורפים, נכון?
‏לגמרי.
‏ניסים הם מטורפים!
‏עוד פעם, בבקשה.
‏כאן 232, קיבלתי.
‏עמוס בקיטה האצקי-ג'ו.
‏תודיע שאגיע בעוד 15 דקות.
‏תודה.
‏קושי! תתעורר, קושי! ‏-סליחה…
‏מר אוטרו?
‏מה?
‏לא.
‏אני בסדר.
‏נפצעתי כשהתאמנתי לקראת האימון שלנו.
‏הרופא אמר לי לא לשחק באולינג חודש.
‏את נרטבת.
‏זה בסדר.
‏אתה בסדר?
‏אני בסדר, זו רק דלקת.
‏אני בסדר גמור.
‏אני בסדר, אבל…
‏לעזאזל.
‏תמיד הייתי כזה.
‏התרגשתי כל כך לפני הטיול השנתי ‏ושברתי עצם יום לפני.
‏לפני מבחן חשוב, חטפתי דלקת בתוספתן.
‏אני תמיד מפשל בדברים חשובים.
‏גורל אכזר, ביש מזל וסבל. זה אורבה אוטרו.
‏קודם כול הגשם,
‏אחר כך אני מפיל את המשקפיים בדרך החוצה.
‏סליחה שהרסתי את היום החופשי שלך.
‏הייתי לוקח אותך לאכול צהריים,
‏אבל אני בספק שנמצא מקום פתוח.
‏אולי נשחק משחק שבו נגיד ‏את ההפך ממה שאנחנו חושבים.
‏מה?
‏הגשם
‏הרטיב אותי לגמרי
‏וזה נפלא!
‏חכי!
‏השמיים כל כך בהירים,
‏העור שלי מלא בלחות,
‏שתי ציפורים במכה!
‏אוקיי, תורך! ‏-לא יודע.
‏למרות שמישהו גנב לי את המטרייה בחנות,
‏אני שמח שהיא עוזרת למנוול!
‏כן, עוד!
‏היד שלי נפוחה!
‏הוכחה שאני לא מת!
‏אורבה!
‏תודה!
‏- קייסי הסעות -
‏סליחה.
‏אני…
‏באתי לשאול על נהגת שעובדת כאן.
‏אתה מדבר על יאה?
‏כן.
‏היא כאן?
‏נראה…
‏לא, זה היום החופשי שלה.
‏הבנתי.
‏- יאה נוגוצ'י -
‏סליחה, למה אתה שואל?
‏לא חשוב, הכול בסדר.
‏תודה.
‏בבקשה.
‏תתכבד בחסילונים.
‏אני לא אוהב חסילונים.
‏מה?
‏זה כל כך טעים.
‏כשהייתי ילד,
‏היה לי סרטן נהרות כחיית מחמד, ‏הוא כמעט אכל לי את האף.
‏אני שונא חסילונים ‏ואני בטוח שגם הם שונאים אותי.
‏אם כך, אני אוכל אותם. ‏-בבקשה.
‏טוב.
‏איך הגעת לעבוד בקייסי?
‏למדתי מוקאן באוניברסיטה.
‏מוקאן?
‏נכון.
‏מוקאן…
‏הם לוחות עץ עתיקים ששימשו כמחברות.
‏תופתעי, אבל זה לא עזר לי למצוא עבודה.
‏אנחנו הדור האבוד.
‏נכשלתי במאות ראיונות אחרי סיום הלימודים.
‏הם טענו שלא התאמצתי מספיק.
‏הבנתי.
‏ואז סוף סוף קיבלתי הצעה מחברה,
‏והוטל עליי לבשר לעובדים ‏מבוגרים ממני ב-30 שנה,
‏שהם מפוטרים.
‏וביום שקניתי כרטיס נסיעה לשישה חודשים,
‏ראיתי את שמי בסוף רשימת המפוטרים.
‏אבל אני מרגיש שהעבודה הזו מושלמת עבורי.
‏במונית אפשר לשמוע ‏את קולם האמיתי של הלקוחות.
‏תודה.
‏הסיבה שאני אוהב את המוקאן
‏היא שהם לא נועדו להגיע לדור העתיד.
‏זו הסיבה שניתן לשמוע ‏את קולם האמיתי של אנשי העבר.
‏"אשתי מבשלת גרוע."
‏"הבוס שלי קשוח."
‏הכותבים לא חשבו ‏שיחפרו אותם החוצה מאות שנים אחר כך.
‏בדיוק.
‏אולי אטעם…
‏את החסילונים.
‏בטוח?
‏מה?
‏עם הידיים.
‏הינה זה בא. ‏-אוקיי.
‏איך זה?
‏אני…
‏לא שונא את זה.
‏די מחבב את זה.
‏מה איתך?
‏למה את נהגת מונית?
‏אין סיבה מיוחדת.
‏באמת? אבל…
‏אני בטוח שיש סיבה.
‏אירוע שהשפיע על חייך.
‏מפגש גורלי.
‏אנשים עשויים מזיכרונות ומפגשים.
‏זה פשוט קרה.
‏מפגשים הם צירופי מקרים, ‏אני לא מאמינה בגורל.
‏הבנתי.
‏מה עם…
‏"טיטניק"?
‏ג'ק היה הנשמה התאומה של רוז.
‏מצטערת, לא ראיתי את הסרט.
‏אפשר עוד אחת?
‏אוקיי, עוד בירה, בבקשה.
‏ברוך הבא הביתה.
‏למה אני בוכה ‏למרות שאני יודעת שהיא עומדת לשקוע?
‏איפה היית?
‏יצאתי.
‏הסתדרו בתור ויכניסו אתכם בקרוב.
‏אלה שבאו לצפות ב"טיטניק", ‏הסתדרו בתור מלפנים.
‏אנא הכינו את הכרטיסים.
‏בואי נראה "ארמגדון" במקום.
‏בבקשה, תצפה בזה.
‏ראית אותו כבר חמש פעמים.
‏בכיתי הכי הרבה בפעם החמישית.
‏איך את בוכה כשאת יודעת שהיא תשקע?
‏זה מה שאני אוהבת.
‏אלה שבאו לצפות ב"טיטניק", ‏אנא הכינו את הכרטיסים.
‏בסדר. פיקחי את העיניים.
‏אני עפה, ג'ק!
‏אין סיכוי שאעשה זאת.
‏קדימה!
‏לא. ‏-כן!
‏מהר!
‏קדימה.
‏בסדר. פיקחי את העיניים.
‏אני עפה, ג'ק!
‏אנשים מסתכלים. ‏-אוי לא, אנשים מסתכלים!
‏אתה לא יכול להיות כאן…
‏זה נפל כאן, נכון?
‏לא.
‏אקח את זה.
‏לא, תודה.
‏למה? קדימה.
‏לא, אתה טועה.
‏היא לא תבוא היום.
‏אתה צריך לבוא לכאן רק במשמרות שלי.
‏אולי כדאי שתנסה בשבת בערב,
‏אבל אל תבריז מבית הספר,
‏או שתסיים כמוני.
‏"נשיקתנו האחרונה הייתה
‏בטעם סיגריות…"
‏בבקשה.
‏בטוח? ‏-כן.
‏"טעם מר
‏נותר מהתקופה ההיא…"
‏את מקשיבה לזה שוב?
‏ובכן…
‏זה מה שאני אוהבת.
‏"ועל מי תחשוב
‏תמיד תהיה אהובי
‏אם יום אחד אתאהב שוב
‏אזכור איך לימדת אותי לאהוב
‏תמיד תהיה האחד
‏עכשיו זה שיר אהבה עצוב
‏עד שאוכל לשיר…"
‏טעם של סיגריות.
‏טעם מעושן.
‏צוזורו!
‏בוא לפגוש את ד"ר אוקוצ'י.
‏צוזורו?
‏צוזורו!
‏שלום.
‏תחתום כאן בבקשה.
‏אני רוצה להגיע לקומה הראשונה.
‏הארומיצ'י!
‏איש התחזוקה כמעט תפס אותי.
‏מר נגאטו? עם הקוקו?
‏כן, יש לו קוקו.
‏מצאת את הגומייה שלי?
‏לגבי זה…
‏הבחור הזה…
‏מה שמך שוב?
‏צוזורו. צוזורו קוסקה.
‏אני אוטה.
‏אני בת 16.
‏אני רקדנית, אבל לא אוהבת הגדרות.
‏אם הייתי מוכרחה לומר,
‏הייתי אומרת שזה ריקוד אקספרסיוניסטי.
‏את מעריצה את סיוקו ימגוצ'י,
‏את משוגעת על סרטוני יוטיוב משנות ה-90,
‏וגזרת את הפוני שלך קצר מדי הבוקר.
‏אתה עוקב אחריי?
‏אני עוקב אחרייך באינסטגרם.
‏החשבון שלי הוא אורוסאן627.
‏אין סיכוי.
‏אורוסאן?
‏הראשון לאהוב את הפוסטים שלי?
‏תודה, צוזורו!
‏אני לא מבין מה זה אומר,
‏אבל ברכותיי!
‏לעזאזל, אני צריכה ללכת לעבודה.
‏מתי אוכל לחזור?
‏חמישי, אולי?
‏קוקו יגיע בצהריים, בואי בערב.
‏בסדר.
‏תודה!
‏הפה שלך פתוח.
‏חזרתי.
‏איפה היית? ד"ר אוקוצ'י חיכה לך!
‏מצטער.
‏לא סיימתי, צוזורו! ‏-מצטער, אני יודע שפישלתי.
‏בהנחה שהשורש הריבועי של שתיים ‏הוא מספר רציונלי.
‏כלומר, בהנחה שהשורש הריבועי של שתיים ‏שווה לבי חלקי איי.
‏מצטער.
‏תוציא שורש לשני צדי המשוואה
‏ותקבל שתיים שווה לשורש של בי ‏חלקי השורש של איי.
‏אז שורש של שני איי שווה לשורש של בי.
‏סמן אותו כאחת.
‏מאחר שיש שתיים בצד שמאל, זה מספר זוגי.
‏כלומר, גם השורש של בי זוגי.
‏מכאן, המשתנה בי זוגי, אבל…
‏צוזורו.
‏צוזורו? ארוחת ערב.
‏צוזורו.
‏ארוחת ערב.
‏בסדר.
‏- בהצלחה היום! -
‏- את לא חייבת להקשיב, אבל שלחתי לך -
‏- אימא. הודעה חדשה -
‏- מה? זה מדהים! מאוד מרגש! -
‏- חבל שרק אני זוכה להאזין לזה. ‏כולם צריכים לשמוע את זה! -
‏איך הולך?
‏רותח.
‏רואה? אמרתי לך.
‏מה?
‏זה מוזר?
‏מה? רגע. חכה.
‏מה?
‏מה זה?
‏ספר לי כבר.
‏שירך, "החודש הנורא",
‏מאוד מצא חן בעיניי.
‏גם אהבתי את…
‏"קיוסו נו יומה"?
‏איך ידעת?
‏זה ברור.
‏מה? זה מכעיס אותי.
‏אהבתי אחד נוסף.
‏רגע, אל תגיד לי.
‏"פלאנטס".
‏את צפויה.
‏לעזאזל.
‏אז איך היה לפגוש אותה?
‏היא הייתה נהדרת.
‏אם היה כפתור של לייק, ‏הייתי לוחץ עליו 1,000 פעמים.
‏כל כך הרבה?
‏תודה.
‏שקראת בשמי.
‏זו הפעם הראשונה ששמחתי ‏לשמוע מישהו קורא לי בשמי.
‏למה קראת לי צוזורו?
‏אומרים…
‏שילדים גדלים לפי המשמעות של שמם.
‏אולי זו הסיבה.
‏ידעתי זאת בפעם הראשונה שראיתי את פניך.
‏הבנתי.
‏מה זה?
‏טירמיסו ביתי.
‏טירמיסו נשמע נהדר.
‏אבל גם אפוגטו נשמע טוב.
‏היא לא מתאמנת היום?
‏כן, אבל היום אני נח.
‏למה?
‏זה היום שלי איתך.
‏תכננתי לראות סרט. עדיף שתלך.
‏עכשיו? ‏-כן.
‏אני רוצה לצפות ב…
‏אתה יודע.
‏ה…
‏"הנוקמים".
‏באמת?
‏באמת.
‏אאסוף אותך בתשע, אז תבלה בנעימים.
‏בסדר?
‏קדימה, לך.
‏לך כבר.
‏לך.
‏אל תשכח את התיק, בסדר?
‏למה אתה מאזין?
‏כלום.
‏פעם הבאה תראה לי.
‏בסדר.
‏מה זה?
‏כאן.
‏הארומיצ'י.
‏זו אימא שלי.
‏זה הבחור שסיפרתי לך עליו.
‏נעים להכיר. אני אימא של צוזורו.
‏תודה שהשגחת עליו.
‏הארומיצ'י?
‏מצטער.
‏היי.
‏נתראה, הארומיצ'י.
‏איך היה "הנוקמים"?
‏כולם מתו.
‏מה? הם מתו?