EN NETFLIX-SERIE
INSPIRERET AF SANGENE "FIRST LOVE" OG "HATSUKOI" AF HIKARU UTADA
En.
To.
Tre.
Fire.
Fem.
Seks.
Goddag.
Noguchi?
Hvordan vidste du det?
Er det ikke åbenlyst?
Jo.
Ja.
Hvorhen i morgen?
Hvor end, du vil hen.
Hallo? Akemi?
Du ved, at…
Hvad er der med den?
Hallo, Akemi?
-Akemi… -Jeg taler i telefon!
Undskyld.
Det er min mor.
Det er okay.
Så i morgen.
-Hallo? -Undskyld.
Jeg venter på dig ved parkens indgang i morgen klokken 11.
Okay.
Forstået.
Godnat.
"Godnat."
Godnat.
Ja?
Kommer.
-Goddag. -Hej. En pakke til dig.
-Skriv under her. -Okay. Her?
-Tak. -Tak.
SKAL DU IKKE PÅ DATE EN GANG IMELLEM? TSUZURU
Hallo?
Jeg har måske glemt noget i en af jeres taxaer.
Det var en gul taxa.
Jeg tror, det var en kvindelig chauffør?
Ja. Åh!
Ingen kvinder?
Jeg forstår.
Okay, tak.
Du er mere vedholdende, end du ser ud.
Ti stille.
Jeg vil ikke høre det fra en smuglytter.
Du fremstiller mig som pervers.
Radiokommunikation er den bedste hobby.
Det er en romantisk udveksling egentlig.
Hvad taler du om?
Hun er tilbage.
Jeg har lige advaret hende.
Jeg går.
Hey.
Hey!
Undskyld.
Det er okay.
Så sødt.
Noget at drikke?
Tak.
Drikker du?
-Ja, jeg kan drikke. -Virkelig?
-Skål. -Skål.
Tak for i dag. Skål.
Makiyama, spis den lige med salt først.
Okay.
Hjernekirurger er de værste.
De tror, de er konger.
Hvad er der galt med at spise den med sauce?
Chiba.
Du burde ikke blande wasabi i sojasovsen.
Det må være et helvede at bo sammen med ham.
Lidt.
Hvordan mødte du din kone?
-En cocktailaften. -Hvad?
Ham her opererede og kom to timer for sent
og tog den smukkeste pige, der var der.
Start med målet og gå baglæns.
Makiyama.
Fart er nøglen i kirurgi og kvinder.
Javel.
Men lad nu være med at ødelægge det.
Du har sådan en smuk, ung kone.
Jeg har lært lektien.
Tak for mad.
Tsuzuru, næste lørdag…
Ja, professoren kommer klokken fem.
Ja.
Dr. Okochi tog mig under sin vinge.
Lyt til hans råd.
Han rejser helt hertil for at møde dig.
Så vær høflig.
Javel.
Er vi færdige?
Jeg har lektier.
Makiyama, sørg for også at lave dine lektier.
Hvad?
Okay.
-Skål. -Skål.
Tak.
Hvad?
Er det okay?
Ja. Det er fint.
Var der noget i hittegods, en blå hårelastik?
Nej.
Jeg har ikke set den.
Okay.
Forresten,
kan den ting opfange signaler?
Hvad?
-Nej. -Hvad?
Sig ikke, du vil lytte til utallige taxaradioer
for at lede efter nogen, du så kort og tror, er din første kærlighed.
Mener du det?
-Kan det lade sig gøre eller ej? -Det kan det vel.
Men det er som at finde en nål i en høstak.
Og vi kan jo ikke høre alt.
-Bare fortæl mig hvordan. -Rør den ikke!
-Du kender jo ikke hendes stemme. -Jo, jeg gør!
Jeg genkender den.
Okay.
Der er trods alt kun to millioner mennesker i denne by.
Hvis skæbnen vil, så finder du hende.
Vi lytter bare.
Du må ikke misbruge den, okay?
Den er ikke i.
Først trykker du på kontakten her.
Ja!
Jubi!
Yae, du er blevet bedre!
Jeg har set YouTube.
Det var Ritsuko Nakayamas teknik, da hun fik en perfekt tur i 1970.
Er der sket noget godt? En fyr?
Jamen, det…
-Hr. Outaro? -Ja?
Jeg kommer efter dig.
Skal vi øve i weekenden?
Urabe Outaro med et gennemsnit på 193 kan give dig privatlektioner.
Klart.
Dejligt.
-Frøken Noguchi! -Ja?
Kan du nå til Hinode på ti minutter?
Ja.
Vent.
-Tak. Jeg er på vej! -Sagde du ja?
-Heldige knægt! -Der er sket noget godt.
-Hvad? -Tillykke.
Jeg hørte noget!
Men altså,
du kan blive skuffet, hvis du møder hende.
Hun er din første kærlighed,
måske forestiller du dig for meget.
Hvis hun var i din klasse,
er hun jo også blevet ældre…
Hold nu kæft. Gå med dig.
Okay.
Shiraishi-bygningen, ikke?
Angående bilen…
Trafikinformation. Minamikujo-bashi. Grundet en trafikulykke…
Jeg kan være der om syv minutter.
-Okay! -Jeg kører til Park Court…
Værsgo.
Når du er på vej, så kør en omvej.
Hallo. Angående kunden med reservationerne…
Bilen er på Kanjo-dori Ave…
Nummer 115, jeg kører…
Namiki!
Jeg er her.
Er det underligt?
Chancen for, at to mennesker mødes, der har noget til fælles,
siges at være én til 200.000.
Klar?
Og at lære nogen at kende
er én til to millioner.
At blive tættere end det er én til 20 millioner.
En ven er én til 200 millioner.
Og en bedste ven er én til to milliarder!
Og så…
…når det handler om den eneste ene.
Ja.
Den sandsynlighed…
Kom her!
Én til seks milliarder!
Hvis du antager, at du lever 80 år, medregner sandsynligheden for din fødsel
og sandsynligheden for, at dine forældre mødtes…
Du kan lige så godt glemme detaljerne.
Egentlig,
så er mirakler helt vilde.
Fuldstændig.
Mirakler er vilde!
En gang til, tak.
232, modtaget.
Kita Hachi-jo er proppet, så…
Sig til dem, det tager 15 minutter.
Tak.
-Koshi! Vågn op, Koshi! -Undskyld!
Hr. Outaro?
Hvad?
Nej…
Jeg er okay!
Jeg kom til skade, da jeg trænede til vores træning.
Min læge siger, jeg ikke må bowle i en måned.
Du bliver våd.
Det går nok.
Er du okay?
Jeg har det fint. Det er bare betændelse.
Jeg har det fint.
Jeg har det fint…
Satans også.
Jeg har altid været sådan.
Jeg glædede mig sådan til skoleturen, at jeg brækkede noget på dagen.
Til eksamen fik jeg appendicitis.
Det går altid galt, når det gælder.
Uheld, ulykke og elendighed, det er Urabe Outaro.
Først var der regnen.
Så tabte jeg mine briller på vej ud.
Undskyld, jeg ødelægger din fridag.
Jeg ville byde dig på frokost,
men jeg tror ikke, der er noget godt åbent nu.
Skal vi ikke lege en leg, hvor vi siger det modsatte af det, vi tænker?
Hvad?
Regnen
har gennemblødt mine sokker,
og det føles godt!
Vent!
Himlen er så klar,
min hud føles så fugtet,
to fluer med ét smæk!
-Okay, din tur! -Jeg ved det ikke!
Selvom nogen stjal min paraply,
så er jeg glad for, den hjælper nogen derude!
Ja! Mere!
Min arm er hævet!
Det er bevis på, jeg ikke er død!
Urabe!
Tak!
KEISEI TRANSPORT
Undskyld mig.
Øh…
Jeg ville spørge om en kvindelig chauffør, der arbejder her.
Mener du Yae?
Ja, netop.
Ja…
Er hun her?
Lad os se.
Nej, hun har fri i dag.
Jeg forstår.
YAE NOGUCHI
Undskyld, hvad vil du med hende?
Lige meget, det er okay.
Tak.
Værsgo.
Tag rejerne.
Jeg kan faktisk ikke lide rejer.
Hvad?
Men de er lækre.
Da jeg var barn,
havde jeg en kælekrebs, der næsten åd min næse.
Jeg hader rejer, men de hader også mig.
-Så tager jeg dem. -Ja, værsgo.
Godt.
Hvorfor kom du til Keisei?
Jeg studerede mokkan på universitetet.
Mokkan?
Nå, ja.
Mokkan
er gamle trætavler, der blev brugt som notesblokke.
Det overrasker nok ikke, at det ikke hjalp mig til at få et job.
Du og jeg, vi er den tabte generation.
Så jeg gik til hundredvis af jobsamtaler efter dimissionen.
De sagde, jeg ikke arbejdede hårdt nok.
Jeg forstår.
Så fik jeg endelig et tilbud fra et firma,
og jeg fik til opgave at fortælle meget ældre medarbejdere,
at de blev fyret.
På den dag, jeg købte et halvårspendlerkort,
så jeg, at mit navn stod på den sidste side af fyringslisten.
Men jeg føler, at dette job er perfekt til mig.
I en taxa kan man høre kundernes rå stemmer.
Tak.
Grunden til, jeg kan lide mokkan,
er, at det ikke var meningen, de skulle læses i eftertiden.
Derfor får man de rå stemmer fra anonyme folk fra fortiden.
"Min kones mad er ringe."
"Min chef er hård."
De forestillede sig ikke, at de blev gravet op århundreder efter.
Præcis.
Måske skulle jeg prøve.
Rejerne.
Er du sikker?
Hvad?
Med bare hænder.
-Så prøver jeg. -Okay.
Hvordan er den?
Men…
Jeg hader den ikke.
Jeg kan lide den.
Hvad med dig?
Hvorfor det her job?
Der er ikke meget at sige.
Virkelig?
Jeg tror, der er noget.
En begivenhed, der påvirkede dit liv.
Et skelsættende møde.
Folk er skabt af minder og møder.
Det er et resultat.
Møder er tilfældige, jeg tror ikke på skæbnen.
Jeg forstår.
Men hvad med
i Titanic?
Jack var den eneste ene for Rose.
Beklager, jeg har ikke set den film.
Må jeg få en til?
Okay. En øl til, tak.
Velkommen hjem.
Hvorfor græder jeg så meget, når jeg ved, det synker?
Hvor var du?
Bare ude.
Stil jer venligst på en række, så bliver I snart vist ind.
Dem, der er her for at se Titanic, stil jer venligst foran.
Hav venligst billetterne klar.
Lad os se Armageddon.
Kan vi ikke bare se den her?
Du har set den fem gange.
Jeg græd mest femte gang.
Hvordan kan du græde, når du ved, det synker?
Sådan er det bare.
Dem, der skal se Titanic, hav venligst jeres billetter klar.
Okay. Åbn dine øjne.
Jeg flyver, Jack!
Jeg gør det altså ikke.
Kom nu!
-Nej! -Jo!
Skynd dig!
Kom nu.
Okay. Åbn dine øjne.
Jeg flyver, Jack!
-Folk stirrer! -Åh nej! Folk stirrer!
Kun autoriseret personale må…
Den blev tabt her, ikke?
Nej.
Jeg tager den.
Nej tak.
Hvorfor ikke? Kom nu.
Nej, du tager fejl.
Hun kommer ikke i dag.
Du bør kun komme, når jeg har vagt.
Jeg ved det ikke med sikkerhed, men prøv lørdag aften.
Men pjæk ikke fra skolen.
Ellers ender du som mig.
Vores sidste kys var
Smagen af cigaretter…
Her.
-Er du sikker? Her. -Ja.
…en bitter smag
Ved denne tid…
Lytter du til den igen?
Jamen…
Sådan er det bare.
Og hvem, du vil tænke på
Du vil altid være min elskede
Hvis jeg en dag Forelsker mig i nogen igen
Vil jeg huske at elske Du lærte mig hvordan
Du vil altid være den eneste
Det er stadig en trist kærlighedssang
Indtil jeg kan synge…
Smager af cigaretter.
Kald det "en aroma".
Tsuzuru!
Kom ned, og mød dr. Okochi.
Tsuzuru?
Tsuzuru!
Hej.
Skriv dig ind.
Jeg vil gerne til første etage.
Harumichi!
Jeg blev næsten taget af en vicevært.
Hr. Nagato? Med hestehalen?
Ja, han havde en hestehale.
Fandt du min hårelastik?
I forhold til det.
Den her fyr…
Hvad hed du igen?
Tsuzuru. Tsuzuru Kosaka.
Jeg er Uta.
Jeg er 16.
Jeg danser, men jeg hader at putte mig selv i en kasse.
Hvis jeg skulle sige noget,
ville jeg kalde mig ekspressionist.
Du beundrer Sayoko Yamaguchi,
du har været besat af dem fra 90'erne, som du fandt på YouTube,
og du klippede dit pandehår kort i dag.
Er du en stalker?
Jeg følger dig på Instagram.
Mit brugernavn er ourson627.
Det er løgn.
Ourson?
Den, der altid liker mine opslag først?
Tak, Tsuzuru!
Jeg forstår det ikke,
men tillykke!
Pokkers, jeg må på arbejde. Hvornår må jeg komme tilbage?
Torsdag, måske? Hestehalen er her, så kom om aftenen.
Okay.
Tak!
Din mund står åben.
Jeg er hjemme.
Hvor har du været? Du lod dr. Okochi vente!
Undskyld!
-Vi er ikke færdige, Tsuzuru! -Undskyld, jeg kvajede mig!
Antag, at kvadratroden af to er et rationelt tal.
Altså, gå ud fra, at kvadratroden af to er lig med B divideret med A.
Undskyld.
Sæt begge i anden,
og så får du to er lig med B i anden over A i anden.
Så to A i anden er lig med B i anden.
Skriv denne som en.
Fordi der står to til venstre, så er det et lige tal,
så B i anden er også lige.
Det betyder, B er lige, men…
Tsuzuru.
Tsuzuru? Aftensmad.
Tsuzuru.
Aftensmad.
Åh! Okay.
GØR DIT BEDSTE I DAG!
DU BEHØVER IKKE LYTTE TIL DEN, MEN VÆRSGO.
MOR EN NY BESKED
HVAD? DEN ER FANTASTISK! SÅ RØRENDE!
JEG BURDE IKKE VÆRE DEN ENESTE, DER FÅR LOV AT HØRE DEN!
Hvordan går det?
Brandvarmt.
Se! Jeg sagde det jo.
Hvad?
Er det underligt?
Hvad? Vent!
Hvad?
Hvad er der?
Fortæl mig det nu.
Din sang, "Den ondeste måned".
Jeg var vild med den.
Jeg var også vild med…
"Kyuso no yume"?
-Hvordan vidste du det? -Det var åbenlyst.
Hvad? Jeg er lidt sur nu.
Jeg kunne også lide den anden. Lad være at sige det.
"Planetes".
Du er så nem.
Pokkers.
Hvordan var det at møde hende?
Vidunderligt.
Jeg ville trykke like tusind gange.
Så mange?
Tak.
Mit navn.
Det er første gang, jeg blev glad for, at nogen kaldte mig mit navn.
Hvorfor døbte du mig Tsuzuru?
De siger,
børn viser deres egne navne.
Måske er det derfor.
Jeg vidste det, første gang jeg så dig.
Jeg forstår.
Vil du se den?
Tiramisu.
Tiramisu lyder godt.
Men affogato er også godt.
Skal hun ikke øve i dag?
Jo, men det er okay.
Hvorfor?
Det er jo min dag med dig.
Jeg ville gerne se en film, så tag du bare afsted.
-Nu? -Ja.
Jeg ville se den…
Du ved…
A…
Avengers!
Seriøst?
Seriøst.
Jeg henter dig klokken ni, så gå ud, og mor dig.
Okay?
Gå nu.
Gå nu bare!
Afsted!
Glem ikke din taske.
Hvad lytter du til?
Ingenting.
Næste gang.
Okay.
Hvad er det?
Herovre!
Harumichi.
Det er min mor.
Det er ham, jeg snakkede om.
Dejligt at møde dig, jeg er Tsuzurus mor.
Tak, fordi du passer på Tsuzuru.
Harumichi?
Undskyld.
Hej.
Vi ses, Harumichi.
Hvordan var Avengers?
De døde alle sammen.
Hvad? Døde de?
Tekster af: Satine von Gersdorff