Premakniva posteljo.
Dajva odeje na tla.
G. Tomine?
G. Tomine, ste tu?
G. Tomine?
Lahko za hip govorim z vami?
Vedel sem, da bo prišel ta dan.
Oddahnil sem si.
Vedno sem se bal.
Že od Iseievega otroštva.
Da se bo komu zdelo, da nima japonskih potez,
in da bodo šušljali, da je mešanec.
Nekega dne...
- Da bodo vedeli, da je njegov oče tujec? - Ne.
To nima nič z Iseiem.
Bal sem se, da bodo govorili za mojim hrbtom.
Da bodo rekli, da nisem njegov oče.
Da sem slepar.
Njegov pravi oče je...
Ko otroci odraščajo obkroženi z ljubeznijo,
postanejo samozavestni
in znajo premagati težave.
Naredil sem vse, kar sem mogel.
Naredili ste še veliko več.
Lahko ste ponosni nase.
In na Iseia.
Kako je Isei?
Kako je šlo na tekmovanju?
Zelo se trudi.
Seveda mu ni lahko.
Vendar je odločen.
Torej sta skupaj, ne?
Dobro.
Prosim, skrbi zanj.
Sin vas ima rad.
Zelo.
Grem.
Imam...
Izvolite.
Vaša je, kajne?
Dajmo.
Klinc! Drek!
Drek, drek!
Kaj si počel zunaj včeraj?
Leto 1990 je bilo zelo sončno.
Preveril sem geografijo tal. Kam so rastline obrnjene.
Okusil sem prst, da bi določil minerale v njej.
- Mourvèdre je zelo močan. - In syrah...
Tako poln sonca je, da skoraj ni kislosti.
Gdč. Léger, g. Tomine. Še eno uro časa imamo.
Na zrak moram.
Ga ne boste pokusili?
Ne, v redu je.
Test je uradno končan.
- Potrdili so naš jutrišnji let v Tokio. - Prav.
In če želite, bi za nocoj predlagal,
da skupaj večerjamo. Ne?
Jaz bi skuhal, v zahvalo za gostoljubje.
Veste, kje bi lahko lovil ribe?
Ja. Ampak...
Bi morda pripravili kaj preprostejšega in...
Nimam ribiške...
Opreme.
Ni problem.
Res misli, da bo ujel...
Ne!
- Ne morem verjeti! - Noro.
Tega nisem pričakovala.
Česa?
Vsega.
Njega. Lahko bi odšel z dediščino, pa si je hotel zaslužiti zmago.
To je noro. Kdo bi to naredil!
Tip se zelo obvlada.
Natančno ve, kdo je, in s tem je pomirjen.
Občudujem ga.
Malo mi gre na živce, ampak mi je všeč.
Pa še ti.
Ne bodi, no, tako navdušena.
Po zadnji ljubezni sem tri leta okrevala.
Zato oprosti, če sem občutljiva.
Medtem ko z ženo razpravljata o lepoti vin,
se bom jaz stiskala pod odejo.
Mogoče te lahko obdržim kot ljubico.
Dobro poslušaj. Nikoli. Slišiš?
Z Juliette je konec.
Prekinil sem z njo.
- Pa mi to poveš šele zdaj? - Nisem smel govoriti s tabo zaradi pravil.
Ti, ti!
To je vino, ki ga je izbral Alexandre Léger.
Skrivnostno vino.
Lahko ugibam? Navsezadnje je vino moje.
Ja, seveda.
Izvolite.
Pezde.
Ne, ne mislim vas.
O Alexandru govorim.
Izbral je châteauneuf-du-pape.
Trinajst sort.
Trinajst. Hudič je najti prave deleže.
- 1990? - Tako je.
Izjemna letina. Bi pokusili?
- Dajte. - Prav. Hvala.
Izvolite.
Hvala.
No?
O bog, odlično je!
Najboljšo službo na svetu imate, g. Chassangre.
Kar Philippe mi recite.
Ste pripravljeni?
- Ja, seveda. - Torej...
Prvi kandidat.
In drugi kandidat.
Sploh ni slabo.
Zelo sta nadarjena, kajne?
Želim si, da bi imel pri njunih letih tretjino njunega daru.
Neverjetno.
- Oceno jima morate dati. - To mi ni všeč.
Razumem. Ne bi bil rad na vašem mestu.
Prvi kandidat in drugi kandidat.
Izvolite.
Glasovali ste.
Sovražim ga.
Pogosto obravnavate oporoke, kot je ta?
Zanima me, ali se po navadi dobro končajo.
Čez 48 ur
bo eden dobil izjemno bogastvo, 150 milijonov evrov.
Drugi pa ne bo dobil nič, razen solz. To je zelo okrutno.
Lahko vam rečem, da bo tisti, ki ne bo dobil nič,
strt, morda za vedno.
Zdelo se mu bo, da je nevreden, nezaželen in odveč.
Strup je počasen, ampak smrtonosen.
Tisti, ki bo dobil vse, pa ne bo vedel, kaj z denarjem,
in bo najbrž vse zavozil. Kaj narediš, ko imaš vse?
Kaj si sploh še želiš?
Zmagovalca ni.
Vse skupaj je traparija, če smem tako reči.
Ampak...
- Ste o tem govorili z Alexandrom? - Poskusil sem.
Pa je bil tako navdušen nad testi, ki jih je ustvaril.
Rekel sem mu, da je okrutno, da eden ne dobi nič.
Odvrnil je, naj molčim, če hočem ohraniti svoj mastni honorar.
Zato sem molčal.
Odgovor na vaše vprašanje je: Dediščine so tragedije.
Vedno se slabo končajo.
Reši ju le čudež.
Dajmo!
- Je to enako? - Seveda. Izvolite.
Stoj, polivaš.
- Poslušajte. - Nehaj.
Umetna jajca? Preprosteje je.
Piščanci s perjem...
- Me hecate? - Njoke bi pokusila.
- Jih sam delaš? - Kralj njokov sem.
- Komaj čakam. - Čestitam, Isei.
- Izvrstno je. - Ja.
Isei, nadarjen si na več področjih. Najlepša hvala.
Côte d'alliance, 1973.
Moka naredi...
In jajca prave kokoši s perjem.
- Z jajci je veliko boljše. - Zakaj so notri jajca?
To je...
Natančno tako sem si predstavljal večerjo v vaši državi.
Vsi govorijo preglasno, se ves čas dotikajo
in smejijo.
Spomnim se družinskih obrokov.
Nismo se pogledali in nismo govorili.
Bili smo skupaj, pa nismo bili skupaj.
Res sem srečnež, da sem nocoj tukaj.
Čudovito je videti takšno srečo med obrokom.
Tako je, kot mora biti.
Tega ne bom pozabil.
Najlepša hvala.
- Hvala. - Hvala, Isei.
- Na Iseia! - Na Iseia!
Na zdravje.
Oprostite.
Med pogovorom z g. Talionom
sem se spomnil,
da so bili Iseievi starši tu pred 30 leti.
Nisi se še rodila,
ti pa si imel dve leti.
Neverjetno, toda tvoji starši in tvoji so se spoznali tukaj.
Malo sem pobrskal in našel fotografije.
Trenutek, ponje skočim.
- Res? To je noro. - Ja.
Si vedel?
- Tega nisem vedel. - To je noro.
To je zate. Poglej to.
To si ti. Srčkan si.
Za Iseia.
Hvala.
Zelo lepa je.
Ja.
To je moja mama.
Ne vidim podobnosti.
Med mano in očetom mislim.
Pa sta si podobna.
Se ti zdi?
Prav.
Ti pa si zelo podoben očetu.
Ni moj oče.
Vzgojil me je, ampak...
To ni moj oče.
Oprosti.
Nisem vedela, oprosti.
Moj biološki oče
je na tej sliki.
Kako so misliš?
Saj razumeš.
Camille. Kaj je rekel?
Potem se pogovoriva.
- Vse je v redu. - Prav.
- Pokaži. - Glej. To je...
Ga prepoznaš? Alfred.
To...
- Z Iseiem bi govorila za hip. - Prav.
Pridi.
Kako dolgo veš?
Nekaj dni.
To je bolno.
Bolno je.
Nisem bil zaželen.
Kako to misliš?
Dedek ne bi nikoli sprejel za zeta nekoga, ki ni Japonec.
In mešanca za vnuka.
Misliš, da je Alexandre vedel, da si njegov sin?
Strog je bil do mene.
Do vseh je bil strog.
Do mene je bil drugačen.
Počutil sem se kot izbranec.
Ampak...
Bil sem samo njegov pankrt.
Vedel je, da sva oba njegova otroka.
Mogoče je zato pripravil tekmovanje.
Hotel je, da odkrijeva resnico in se zbližava.
Upam, da imaš prav.
Kaj bova naredila?
Jutrišnji veter bo pihal jutri.
Isei!
Camille.
Jurika.
Camille.
Povedal sem ji.
Vem.
Kaj občutiš ob tem?
Ne vem še.
Vesela sem, ampak zapleteno je.
Grem, z g. Talionom greva s taksijem.
Veselilo me je.
Se vidiva jutri.
Videti je, da se razumeta.
Recimo.
Tvojega očeta sem našla. Vse je v redu z njim.
Mislim, da bi moral k njemu.
Jutri po testu greva lahko skupaj.
Nočem ga videti. Lažnivec je.
Pogreša te.
Želiš, da sem nocoj s tabo?
Mogoče ne bom najboljše volje.
Kot vedno.
Živjo.
PRVI KROG
Tu imam rezultate testa iz Francije.
Načelo je preprosto.
Tisti, ki zbere več točk,
bo podedoval vso Légerjevo dediščino.
Kakšno vprašanje?
Najprej teoretični krog.
Isei Tomine, 70 točk.
Camille Léger, 30.
Drugi krog, ujemanje hrane z vinom.
Isei Tomine, 35.
Camille Léger, 65.
Po prvih dveh krogih g. Tomine vodi za deset točk.
Zdaj pa tretji in zadnji krog.
Tako imenovana "mešanica".
Številka 1 - 45 Številka 2 - 55
Isei Tomine, 45 točk.
Camille Léger, 55 točk.
Izenačeno je.
Ti je prav tako?
- Ja. - Ja! Oja! Hvala bogu!
Hvala. Hvala. Hvala.
- Hvala. - Osupljivo.
Vedel je. Alexandre je vedel, da bo tako.
Sporočilo vama je pustil. Tu je.
Če me zdajle gledata, pomeni, da sta oba nadarjena.
Bolj kot sem pričakoval.
Isei, bil si daleč najboljši študent.
Bil si izjemen, Isei.
Camille, če si še tu,
potem tvoji mami ni uspelo, da te je popolnoma oddaljila od mene.
Krvnih vezi ne moreš kar prerezati.
Vedno se bom spomnil deklice,
ki je z mano hodila po vinogradih.
Tudi kadar se je bližala nevihta.
Se spomniš?
Daleč sta prišla in čestitam vama.
Zdaj pa...
Zmagovalec je lahko le eden.
Imperija, ki sem ga ustvaril,
oziroma neprecenljive vinske zbirke, ne moremo ločiti.
Spomnita se matere,
ki pred Salomonom ni hotela, da otroka prerežejo napol.
Ta mati sem jaz.
Še en test bo.
Enajstmetrovke, recimo.
Imenoval sem ga božje kapljice.
Tisti, ki bo ugotovil, kaj so božje kapljice,
bo postal varuh templja.
Moja klet je vajina.
Raziskujta jo po mili volji.
Srečno.
Kaj je to, jebenti?
Nisem vedel. Žal mi je.
Varuh templja. Salomon.
Ko pomislim, da sva se zelo trudila, da bi to dosegla!
Mrtev gor ali dol, naj se jebe.
Razumem vaš obup.
Obup?
To ni obup.
To je jeza, prav?
Božje kapljice? Kaj naj narediva s tem?
Sebe je razglasil za boga in kdor najde vino, je izbranec? Jebenti.
Jebeš to.
Ne grem se več.
G. Tomine.
Nekaj morate vedeti.
V redu je, Isei, res.
Zaslužiš si. Meni je prav. Samo domov hočem.
- Če boš ti odnehala, bom tudi jaz. - Ni ti treba.
Ja, pa moram.
Si povedal Talionu? Kaj je rekel?
Če bova odnehala, bo vse dobil Luca.
- Kaj? - Bil je najboljši prijatelj tvojega očeta.
Ne, jebeš to.
Luca Inglese ne bo dobil nič. Nič!
Pridi.
Kam greš?
Poiskat klinčeve božje kapljice.
Klinčevi gnoj. To je navadno sranje.
Klinčevi gnoj. Sranje!
Veliko kapljic.
Ja.
Kaj je po tvojem mislil z "božjimi kapljicami"?
Svoje najljubše vino.
Najbolje ocenjeno, najbolj osebno.
Še sanja se mi ne.
Kakšen oče naredi to lastnim otrokom?
Ti mi povej. Bolje si ga poznal od mene.
Ne, nisem.
Nikoli me ni povabil sem.
Bova pila?
Oja, pijva.
Najin oče bi bil zelo ponosen na naju.
Vseeno mi je.
To bi prav gotovo lahko bile božje kapljice.
Ali
katerakoli od teh 87.000 steklenic v kleti.
Tri sva že.
Samo še
86.987.
Narobe si izračunala.
Ne, nisem.
Rekla si 86.987.
Pa je 86.997.
Ne 87.
Saj sem to rekla.
Ne, rekla si...
86.900...
Sranje, ne spomnim se.
Prav.
Na stranišče moram.
- Tja? - Gor.
Tam.
Oči.
Ne boj se, Camille.
- Ampak... - Ampak kaj?
Daj, štej do pet.
Ena.
Dve.
Tri.
Štiri.
Pet.
Ga. Léger?
Smo?
Najprej, g. Tomine, na vprašanje "Kaj so božje kapljice?"
ste odgovorili: "Chambertin grand cru, vinogradi Armand Rousseau, 1996."
To ni pravilen odgovor.
In zdaj odgovor ge. Léger.
Na vprašanje "Kaj so božje kaplje?"
ste odgovorili: "Dež."
Dež je pravilen odgovor.
Čestitam, ga. Léger.
Oprostite, g. Talion, naju lahko pustite sama, prosim?
Ni problem. Hiša je zdaj vaša.
Ena, dve, tri.
Goljufala sem.
Štiri, pet.
Vino so zemlja,
ljudje in nebo.
Brez dežja ni trte.
- Ni vina. - Ni življenja.
Vlada božanski red.
Alexandre je goljufal.
Hotel je, da jaz najdem božje kapljice.
To je spomin iz mojega otroštva.
Dal ti je prednost.
Normalno.
Njegova hči si.
Oba sva njegova otroka, Isei.
Tožila ga bova. Dokazala bova, da sva polbrat in polsestra.
Morali bodo razdeliti dediščino.
Kaj praviš?
Mati,
lahko bi zahteval polovico Alexandrove dediščine.
Samo razglasiti bi moral, da sem njegov sin.
Pa tega ne bom naredil.
Ne zaradi tebe ali dedovega imena.
Za to mi je vseeno.
Ne bom objavil, ker menim, da nisem njegov sin.
Samo enega očeta imam.
Oprostite.
Predmet št. 56. Iz zbirke Camille Léger.
Burgundec côte de nuit. Richebourg, grand cru.
Vinogradi Henri Jayer, 1988.
Začeli bomo pri 17.000 evrov. 17.500. 18.000.
18.500. 19.000. 19.500.
25.000.
25.000 evrov. Tisti gospod ponuja 25.000 evrov.
Ponudi kdo več?
Draženje bom končal.
Prodano za 25.000 evrov.
Predmet 57. Še vedno iz zbirke Camille Léger.
Côte rotie, Les Grandes Fontaines, 1989.
- Lorenzo. - Živjo.
Kaj praviš?
Ja, bom. Pod enim pogojem.
- Povej. - Hočem, da je Mijabi z mano.
Čestitam. Sta nova urednika Légerjevega vodnika.
O bog!
- Ta bo gotovo umrla. - Zakaj?
- Še za kaktus ne znaš skrbeti. - Ni mi bil všeč.
- Zakaj si ga potem kupila? - Darilo je bilo.
- Od babice. - Od babice?
- Oprostite. Ste vi g. Isei Tomine? - Ja.
Pošiljka za vas. Prosim, pridite.
Prosim, podpišite se.
Hvala.
Za vas.
BRAT IN SESTRA
PO MANGI TADAŠIJA AGIJA IN ŠU OKIMOTO
Prevedla Lorena Dobrila