Pabīdi, pabīdi gultu!
Uzliekam segas uz grīdas.
Tomines kungs?
Tomines kungs, jūs te esat?
Tomines kungs?
Varu ar jums brīdi aprunāties?
Es zināju, ka tā diena pienāks.
Es esmu visai atvieglots.
Man vienmēr ir bijis bail.
Jau kopš Isei mazotnes.
Ka cilvēki varētu padomāt, ka viņa vaibsti nav japāniski,
un ka tie varētu tenkot, ka viņš ir jauktas rases.
- Kādudien... - Tie uzzinātu, ka viņa tēvs ir ārzemnieks?
Nē.
Tam nav nekāda sakara ar Isei.
Es baidījos, ka cilvēki runās man aiz muguras.
Par to, ka es neesmu viņa īstais tēvs.
Esmu tikai viltvārdis.
Viņa īstais tēvs ir...
Kad bērni augot saņem daudz mīlestības...
viņi kļūst pašpaļāvīgi
un spēj pārvarēt grūtības.
Es darīju visu, ko spēju.
Jūs darījāt vēl daudz vairāk.
Jums būtu jābūt lepnam ar sevi.
Un ar Isei.
Kā viņam iet?
Kā gāja sacensībās?
Viņš ļoti cenšas.
Protams, viņam nav viegli.
Bet viņš ir apņēmības pilns.
Tad jūs abi esat kopā, jā?
Skaidrs.
Lūdzu, parūpējieties par viņu.
Jūsu dēls jūs mīl.
Ļoti mīl.
Es jūs atstāšu.
Man ir...
Lūdzu.
Tā ir jūsu, vai ne?
Aiziet!
Sasodīts! Velns!
Velns, velns, velns!
Ko tu vakar darīji laukā?
1990. gads bija ļoti saulains.
Man vajadzēja apskatīt zemes gabalu ģeogrāfiju,
uz kuru pusi tie pavērsti.
Vajadzēja pagaršot augsni, sajust tās minerālus.
Mourvèdre ir ļoti spēcīgs, tu tā nedomā?
Un Syrah,
tajā ir tik daudz saules, ka gandrīz nemaz nav skābuma.
Ležē jaunkundz, Tomines kungs.
Jums palikusi viena stunda.
Man vajag gaisu.
Negribat to pagaršot?
Nē, ir labi.
Nu, es paziņoju, ka tests oficiāli ir noslēdzies.
Apstiprināts, ka mūsu lidojums atpakaļ uz Tokiju būs rīt.
Labi.
Un, ja piekrītat, es gribētu šim vakaram piedāvāt
pavakariņot visiem kopā, ne?
Es gribētu pagatavot vakariņas, lai pateiktos, ka uzņēmāt mani.
Zināt kādu vietu, kur es varētu makšķerēt?
Jā. Bet...
varbūt kaut ko vienkāršāku un...
Lai vai kā, man nav, zin, makšķerēšanas...
- Piederumu. - Piederumu.
Tā nav problēma.
Bet viņš taču nedomā, ka varēs noķert...
Nu nē!
- Nespēju noticēt! - Nu kā.
Oho.
To es negaidīju.
Ko tad?
Neko no tā.
Viņu.
Viņš varēja dabūt mantojumu, bet gribēja uzvaru nopelnīt.
Trakums. Kurš tā dara?
Tas puisis nekad nezaudē savaldību.
Viņš absolūti zina, kas viņš ir, un ir ar to mierā.
Es viņu apbrīnoju.
Nedaudz mani kaitina, bet domāju, man viņš patīk.
Un tad te esi tu.
Aiziet, slēp savu prieku, ko?
Kad iemīlējos pēdējo reizi, trīs gadus nespēju tam tikt pāri.
Piedod, ka uztveru šo tematu nedaudz jūtīgi.
Un, kamēr tu ar sievu runāsi par pasaules vīnu skaistumu,
es gulēšu saritinājusies zem segas.
Es varētu tevi paturēt kā savu mīļāko.
Nu tad tā.
Nekad. Dzirdi mani? Nekad.
Ar Žiljetu viss cauri.
Es izšķīros no viņas.
Un tu man to saki tagad?
Tu esi smieklīga. Es nevarēju runāt ar... Visi tie pekstiņi...
Tu, tu!
Te ir vīns, kuru Aleksandrs Ležē izvēlējās.
Noslēpumainā pudele.
Bet... Ļaujiet uzminēt. Galu galā, tas ir mans vīns.
Jā, protams.
Nu tā.
Mērglis.
Nē, es nerunāju par jums.
Es runāju par Aleksandru, protams.
Jo viņš izvēlējies Šatonefdipapas vīnu.
Trīspadsmit vīnogu šķirnes.
Trīspadsmit. Tā ir īsta elle - atrast pareizās proporcijas.
1990. gads?
Pareizi.
Vienreizīgs ražas gads. Gribat pagaršot?
Aiziet.
Jā, kāpēc ne. Paldies.
Lūdzu.
Paldies.
Nu?
Ak dievs, tas ir labs.
Šasangra kungs, jums ir labākais darbs pasaulē.
Filips. Filips.
Esat gatavs?
- Jā, protams. - Nu tā.
Pirmais kandidāts.
Un otrais kandidāts.
It nemaz nav slikts.
Tie bērni ir ļoti talantīgi, ne?
Kaut man viņu vecumā būtu bijusi trešdaļa viņu talanta.
Tas ir neticami.
Jums ir tiem jāieliek atzīme.
Man riebjas to darīt, bet nu labi.
Es saprotu. Negribētu būt jūsu vietā.
Nu tā. Pirmais kandidāts.
Un otrais kandidāts.
Lūdzu.
Ir nobalsots.
Es viņu ienīstu.
Jums ir daudz šāda veida mantojuma lietu?
Jo man ir jautājums. Tas kādreiz beidzas labi?
Ziniet, pēc 48 stundām
viens no viņiem aizies ar milzīgu bagātību,
150 miljoniem.
Otrs - ar asaru pilnām acīm.
Tā ir neiedomājama nežēlība.
Es jau tagad varu paredzēt, ka tas, kurš nedabūs neko,
būs sagrauts, iespējams, uz mūžu.
Viņš nebūs uzskatīts par cienīgu. Būs apstiprinājums, ka viņš nebija mīlēts.
Tā ir lēna, bet nāvējoša inde.
Un tas, kurš dabūs visu,
nezinās, ko ar visu to naudu darīt, un beigās visu salaidīs dēlī.
Ko cilvēks dara, kad viņam ir viss?
Pēc kā vēl lai alkst?
Uzvarētāja nebūs.
Tās visas ir blēņas, ja drīkstu tā teikt.
Bet...
Jūs runājāt par to ar Aleksandru?
Jā, es mēģināju...
Bet viņš bija sajūsmā par savu plānu, izdomātajiem testiem.
Es viņam teicu, ka tas ir īpaši nežēlīgi pret to, kurš aizies tukšām rokām.
Un viņš man pateica: ja gribu saglabāt savu nekrietno honorāru,
lai labāk, citēju, "aizveru muti".
Es aizvēru muti.
Atbildot uz jūsu jautājumu,
mantojumi ir traģēdijas.
Šie stāsti vienmēr beidzas slikti.
Viņus var glābt tikai brīnums.
Paga, nu taču!
- Tas ir tas pats? - Noteikti! Lūdzu.
Pa, pa, pa, pa, pa. Tu nedaudz izlēji, beidz.
- Paklau. - Viss labi.
Tās ir neīstas vistu olas? Vienkāršāk.
Proti, vistas ar spalvām...
- Tu joko? - Ei, es noteikti gribu nogaršot ņokus.
- Tu pats tos pagatavoji? - Nē, tie ir mani, tie ir mani.
- Nespēju sagaidīt. - Isei, apsveicu.
- Tik garšīgi. - Jā.
Isei, jums tiešām ir... Jums ir daudzi talanti. Liels paldies.
Côte d'Alliance, 1973.
- Labi! - Bet milti...
Un olas no īstām vistām ar spalvām.
- Ar olām ir daudz labāk. - Kāpēc tur ir olas?
Tieši...
Tieši tā es vienmēr iztēlojos vakariņas jūsu valstī.
Visi runā ļoti skaļi un visu laiku cits citam pieskaras.
Smejas.
Es atceros visas ģimenes maltītes ar saviem vecākiem,
kad mēs neskatījāmies cits uz citu un nerunājām cits ar citu.
Mēs bijām kopā, nekad nebūdami kopā.
Esmu ļoti laimīgs šovakar te būt.
Redzēt prieku maltītes laikā ir kaut kas ļoti vērtīgs.
Tā tam būtu jābūt.
Es vienmēr atcerēšos.
Liels paldies.
- Paldies. - Paldies, Isei.
- Par Isei! - Par Isei!
Prozit.
Jā, atvainojiet.
Ziniet, kad es runāju ar Taliona kungu,
es atcerējos, ka
pirms 30 gadiem Isei vecāki atbrauca uz vīnadārzu.
Un jūs vēl nebijāt dzimuši,
un tu biji divus gadus vecs.
Un tas ir pilnīgi neticami,
bet tavi vecāki un jūsu vecāki šeit satikās.
Tāpēc nedaudz pameklēju, un es atradu dažas fotogrāfijas.
Pagaidiet mirklīti. Es tās atnesīšu.
Oho.
Tiešām?
- Trakums. - Jā.
Tu to zināji?
Es to nezināju.
Tas ir trakums.
Tā tev. Paskaties uz šo.
Tas esi tu. Tu esi tik mīlīgs.
Un Isei.
Paldies.
Viņa ir skaista.
Jā, jā.
O, oho.
Oho.
Tā ir mana mamma.
Nedomāju, ka mēs esam līdzīgi.
Proti, es ar savu tēti.
Esat gan.
Tu tā domā?
Labi.
Tu savukārt gan esi ļoti līdzīgs savam tētim.
Viņš nav mans tēvs.
Viņš mani uzaudzināja, bet...
Tas nav mans tēvs.
Piedod.
Es nezināju. Piedod.
Mans bioloģiskais tēvs...
viņš ir šajā fotogrāfijā.
Ko tu ar to domā?
Tu saprati...
Kamij. Ko viņš pateica?
Parunāsim vēlāk.
- Neko. Viss ir labi. - Nu labi.
- Parādi. - Skaties. Tas ir...
Pazīsti viņu? Tas ir Alfreds.
Tas.
Es aiziešu pāris minūtes parunāt ar Isei, labi?
- Tūlīt būšu. - Jā, labi.
Nāc.
Cik sen jau tu to zini?
Dažas dienas.
Tas ir pilnīgs vājprāts.
Es nebiju gribēts.
Kā tu to domā?
Mans vectēvs nemūžam nebūtu par znotu pieņēmis nejapāni.
Un... par mazdēlu pusjapāni.
Vai tu domā, ka viņš zināja, ka esi viņa dēls? Proti, Aleksandrs.
Viņš bija pret mani skarbs.
Viņš bija skarbs pret visiem, vai ne?
Bet kopā ar mani viņš bija citāds.
Es jutos, ka es esmu izredzētais.
Bet...
es biju tikai viņa ārlaulības bērns.
Viņš zināja, ka mēs abi esam viņa bērni.
Varbūt tam arī šis viss ir domāts.
Viņš gribēja, lai uzzinām patiesību un satuvināmies.
Es ceru, ka tev ir taisnība.
Nu, ko mēs darīsim?
Rīt pūtīs rītdienas vēji.
Isei!
Kamij.
Jurika.
Kamija.
Es jau viņai pastāstīju.
Es to zinu.
Un ko jūs par to domājat?
Vēl neesmu pārliecināta.
Esmu priecīga, bet viss šķiet sarežģīti.
Man jāiet. Es braukšu vienā taksometrā ar Taliona kungu.
Bija prieks iepazīties.
Tiksimies rīt.
Šķiet, jūs abi labi satiekat.
Tā var teikt.
Es atradu tavu tēvu.
Viņam viss ir labi.
Domāju, tev vajadzētu viņu satikt.
Rīt pēc testa aizbrauksim abi.
Es negribu viņu satikt.
Viņš ir melis.
Tavs tēvs skumst pēc tevis.
Gribi, lai šonakt palieku ar tevi?
Es varētu būt nedaudz nepatīkams.
Nu tāds tu esi vienmēr.
Sveiks.
1. KĀRTA
Te man ir Francijā veiktā testa rezultāti.
Princips ir vienkāršs.
Tas, kurš iegūs visvairāk punktu,
tiks nosaukts par Ležē īpašuma mantinieku.
Ir kādi jautājumi?
Vispirms akadēmiskā kārta.
Isei Tominem - 70 punktu.
Kamijai Ležē - 30.
Otrā kārta. Saderīga vīna piemeklēšana ēdienam.
Isei Tominem - 35.
Kamijai Ležē - 65.
Tātad pēc otrās kārtas Tomines kungam ir par 10 punktiem vairāk.
Un nu trešā un pēdējā kārta.
Tā sauktā vīna sajaukšana.
Isei Tominem - 45 punkti.
Kamijai Ležē - 55.
Neizšķirts.
Tu tam piekrīti?
- Jā. - Jā! O jā! Paldies dievam!
Paldies. Paldies. Paldies.
- Paldies. - Tas ir apbrīnojami.
Viņš zināja. Aleksandrs zināja, ka tā notiks.
Viņš jums atstājis ziņu. Tā ir te.
Ja jūs abi mani tagad skatāties, tas ir tāpēc, ka abi esat talantīgi,
pārsniedzat visas manas gaidas.
Isei, tu pilnīgi noteikti biji mans labākais students.
Tev viss vedās neticami labi, Isei.
Kamij, ja tu aizvien esi te,
tad tavai mammai neizdevās tevi pilnībā atraut no manis.
Asinssaites nevar tā pārcirst.
Es mūžam atcerēšos mazo meiteni,
kas ar mani pastaigājās pa vīnadārziem.
Pat tad, ja nāca vētra.
Tu atceries?
Jūs abi esat tikuši tik tālu, un es jūs apsveicu.
Tagad...
šķiet acīmredzami, ka uzvarētājs var būt tikai viens.
Patiesība ir tāda, ka manis radīto impēriju,
manis savākto ļoti vērtīgo vīna kolekciju vienkārši nevar tā sadalīt.
Es gribu, lai jūs abi padomājat par to māti,
kura ķēniņa Sālamana priekšā neļāva pārcirst savu bērnu uz pusēm.
Tā māte esmu es.
Būs vēl pēdējais tests.
Tāda kā spēle līdz pirmajiem vārtiem.
Es to nosaucu par "Dieva lāšu testu".
Tas, kurš noskaidros, kas ir "Dieva lāses",
kļūs par tempļa sargu.
Mans pagrabs ir jūsu rīcībā.
Pētiet, cik vajag.
Lai veicas!
Kas šie par sūdiem?
Man nebija ne jausmas. Man žēl.
Tempļa sargs. Sālamans.
Kad es padomāju, ka mēs abi rāvāmies pušu, lai tiktu tik tālu, nolādēts.
Miris vai ne, lai viņš iet dirst!
Es pilnībā saprotu jūsu izmisumu.
Izmisumu?
Tas nav izmisums.
Tās ir dusmas, skaidrs?
Dieva lāses?
Ko gribat, lai mēs ar to darām?
Viņš sevi pasludina par Dievu,
un tas, kurš atradīs vīnu, ir "izredzētais"? Nolādēts!
Pie velna.
Es izstājos.
Tomines kungs.
Domāju, jums kaut kas ir jāzina.
Viss kārtībā, Isei, tiešām.
Tu esi to pelnījis. Man nav iebildumu. Es tikai gribu doties mājās.
Ja tu izstāsies, es arī.
Tev nav tas jādara.
Ir gan.
Pateici to Talionam? Ko viņš teica?
Ja mēs abi izstāsimies, viss tiks Lukam.
- Ko? - Viņš bija tava tēva labākais draugs, jā?
Nē, pie velna.
Luka Inglēze nedabūs neko. Neko!
Nāc.
Kur tu ej?
Sameklēt tās sūda "Dieva lāses".
Maita un dirsa tāds. Bļāviens, pie velna!
Te ir daudz lāšu.
Jā.
Kā tev šķiet, ko viņš domā ar "Dieva lāsēm"?
Savu mīļāko vīnu.
Ar visaugstāko reitingu. Vispersoniskāko.
Man tiešām nav ne jausmas.
Kurš tēvs ko tādu nodara pats saviem bērniem?
To tu man pasaki! Tu viņu pazini labāk nekā es.
Nē, nepazinu.
Viņš pat ne reizi mani neataicināja šurp.
Iedzersim?
O jā. Iedzersim.
Mūsu tēvs tagad tā ar mums lepotos.
Man vienalga.
Šī ļoti varētu būt "Dieva lāse".
Vai...
jebkura cita no šī vīna pagraba 87 000 pudeļu.
Trīs pieveiktas.
Palikušas...
tikai 86 987.
Tu nepareizi izrēķināji.
Nē, pareizi.
Tu teici - 86 987.
Vēl ir 86 997.
Nevis 87.
Tieši tā arī es teicu.
Nē, tu teici...
86 900...
Velns, nevaru atcerēties.
Labi.
Man jāaiziet uz tualeti.
- Tur? - Augšā.
Tur.
Tēt.
Nebaidies, Kamij.
- Bet... - Bet ko?
Aiziet. Izskaiti līdz pieci.
Viens.
Divi.
Trīs.
Četri.
Pieci.
Ležē jaunkundz?
Esam gatavi?
Vispirms Tomines kungs. Uz jautājumu "kas ir "Dieva lāses"?"
jūs atbildējāt: "Chambertin Grand Cru Domaine Armand Rousseau, 1996."
Man žēl. Tā nav pareizā atbilde.
Tagad Ležē jaunkundzes atbilde.
Uz jautājumu "kas ir "Dieva lāses"?"
jūs atbildējāt: "Lietus."
Lietus ir pareizā atbilde.
Apsveicu, Ležē jaunkundz.
Piedodiet, Taliona kungs, bet vai varat atstāt mūs divatā, lūdzu?
Protams. Šī māja tagad ir jūsu.
Viens. Divi. Trīs.
Es šmaucos.
Četri. Pieci.
Redzi, vīns ir zeme...
cilvēki un debesis.
Bez lietus nav vīnogulāju.
- Nav vīna... - Nav dzīvības.
Tā visa ir dievišķā kārtība.
Aleksandrs šmaucās.
"Dieva lāses". Viņš gribēja, lai tās atrodu es.
Tās ir atmiņas no manas bērnības.
Viņš tev deva priekšrocību.
Tas ir normāli.
Tu esi viņa meita.
Mēs abi esam viņa bērni, Isei.
Mēs iesim uz tiesu.
Pierādīsim, ka esam pusbrālis un pusmāsa.
Viņiem būs viss jāsadala mums abiem.
Ko tu domā?
Māt,
gribu, lai zini, ka es varētu pretendēt uz pusi no Aleksandra mantojuma.
Man tikai jāpastāsta pasaulei, ka esmu viņa dēls.
Bet es to nedarīšu.
Tas nav tevis vai vectēva reputācijas dēļ.
Man vienkārši ir vienalga.
Es negribu to celt gaismā, jo es nedomāju, ka esmu viņa dēls.
Man ir tikai viens tēvs.
Atvainojiet.
56. objekts. No Kamijas Ležē kolekcijas.
Burgundijas Kotdenuī vīns. Richebourg, Grand Cru.
Anrī Žajē vīndarītava, 1988.
Sākam izsoli ar 17 000 eiro. 17 500. 18 000.
18 500. 19 000. 19 500.
25 000.
25 000 eiro. Tas kungs sola 25 000 eiro.
Kāds grib solīt vairāk par 25 000 eiro?
Izsole noslēgta.
Pārdots par 25 000.
57. objekts. Arī no Kamijas Ležē kolekcijas.
Côte Rotie vīns, Les Grandes Fontaines, 1989.
- Sveiks, Lorenco. - Sveika, mazā.
Nu, ko teiksi?
Jā, es to darīšu. Ar vienu nosacījumu.
Es klausos.
Gribu kopā ar Mijabi.
Apsveicu. Jūs abi divi esat Ležē rokasgrāmatas jaunie redaktori.
Ak dievs!
- Šis noteikti nomirs. - Kāpēc?
Tu pat par kaktusu nespēji rūpēties.
Man tas īsti nepatika.
Tad kāpēc tu to nopirki?
Tā bija dāvana.
No vecmāmiņas.
No vecmāmiņas?
Atvainojiet. Vai jūs esat Isei Tomine?
Jā.
Man jums ir sūtījums. Lūdzu, nāciet līdzi.
Lūdzu, parakstieties te.
Paldies.
Un šī ir jums.
BRĀLIS UN MĀSA
PAMATĀ MANGA KAMI NO SHIZUKU
Tulkojusi Laura Hansone