Fröken Léger, herr Tomine.
Jag ska ge er det andra provet som befallts av herr Alexandre Léger.
Han har valt en målning, och enda ledtråden är ordet "länk".
Titta noga på den här målningen.
Ni har två veckor på er att finna det matchande vinet.
En presskonferens med herr Noboru Tomine börjar strax.
Han visar sig sällan offentligt eftersom han avskyr media.
Men hans dotterson, Issei,
säger att han tänker tävla om arvet efter Alexandre Léger,
som var en världsauktoritet när det gäller vin.
Enligt inofficiella källor har han...
Här är han. Herr Noboru Tomine.
Världen har förändrats.
Som jag sa, Japan har förändrats.
Och om Japan kan förändras,
kan även en gammal man som jag förändras.
Min dotterson Issei har också förändrats.
Han har hängett sig åt vinets värld,
ett område som brukar vara reserverat för västerlänningar.
Han visade genast sin talang inför hela världen.
Jag tänker stödja Issei.
Jag önskar av hela mitt hjärta att han ska vinna.
Issei,
Tomine Diamonds hejar på dig.
Vinn nu!
För oss.
Framför allt för Japan.
Tack så mycket.
Där.
Ett stilleben,
Persikor, kvitten och jasmin av Fede Galizia.
Hon var en milanesisk konstnär under barocken,
på 1600-talet.
Okej.
Stilleben. Ett stilleben symboliserar skönhet,
livets korthet.
Allt tar en ände.
Människor blir till stoft, liksom frukt oundvikligen ruttnar i skålen.
Det är vackert.
Tack.
Livets och tingens korthet.
Du skriver om det i din bok, eller hur?
Har du läst den?
Ja. Den var väldigt bra. Jag älskade den.
Så länken vi letar efter kan vara länken mellan liv och död.
Ja, men vad har det med vin att göra?
Eller ett visst vin?
Tja...
"Länken"?
Jag vet inte vad länken är, men vare sig det är rött eller vitt vin
måste det vara italienskt.
Milano eller regionen, Lombardiet.
Sök efter alla druvsorter.
De kan även komma från 1600-talet, man vet aldrig.
Aromer... Persika, jasmin, kvitten.
Alla tre vore perfekt, men två räcker långt.
Jag är klar.
Såja, kom igen nu!
Tack.
Du ville träffa mig.
Vad är det där?
Vad har hänt pappa?
"Leta inte efter mig."
Är han försvunnen?
- Sen när? - Det är inte det viktiga.
Du var den siste som träffade honom.
Vad pratade ni om?
Issei?
Han sa åt mig att dra mig ur tävlingen.
Jag trodde att du låg bakom det.
Varför då?
Det skulle jag aldrig göra.
Om du tävlar om arvet efter andra människor,
trodde han att det skulle skada företagets rykte, och även hans.
När jag lämnade honom...
...kallade jag honom feg.
Hur vågar du?
Han är en känslig människa.
Hur kunde du förödmjuka honom så?
Du var den som jämt förödmjukade honom.
Ursäkta?
Du hörde vad jag sa.
- Vi måste gå till polisen. - Absolut inte.
Ingen får veta om det här.
Pappa är försvunnen och du gör ingenting?
Vi kan inte tvinga honom att stanna om han är fast besluten att lämna oss.
- Men tänk om nåt händer honom? - Gör ingenting, snälla!
Du har ställt till nog med problem.
Morfar, tack.
För vad?
Du sa offentligt att du vill att jag ska vinna.
Ja. Det sa jag.
Det är sant, Issei.
Tack så mycket.
Det är sant. Du måste vinna.
För du har inget val.
Du beslutade helt ensam, utan att fråga oss,
trots att vi varnade dig.
Följaktligen
tillhör du inte längre familjen.
Förstår du, Issei?
Du har inget annat val än att vinna.
Om du förlorar, mister du allt.
Rykte, heder...
...din familj, pengar, framtid.
Då har du ingenting kvar.
Bara dina ögon att gråta med.
Så jag önskar dig lycka till.
Nej.
Alltså,
du tror att hon mår illa, men franska personer...
Men för er japaner
handlar allt om värdighet, konventioner, inte röra.
Jag tycker verkligen synd om er.
Brukar inte sånt kallas stereotyper?
Hans namn?
Hirokazu Tomine.
Vet du hur han försvann?
LETA INTE EFTER MIG.
Skrev han det här?
Ja.
Din far är 56 år gammal.
Han är gammal nog att bestämma över sitt eget liv.
Jag är orolig för honom.
Han har varken pengar eller legitimation med sig.
Jag vill inte att han hamnar på gatan eller att nåt händer honom.
Vet du hur många vuxna som försvinner i Japan varje år?
Gissa vad vi kan göra när folk försvinner frivilligt?
Ingenting.
Och även om vi hittar dem
kan vi inte tvinga hem dem om de inte själva vill.
Har jag sett dig på tv?
Nej.
Jaha.
Nåja,
det är inte mycket vi kan göra.
Ibland kommer de hem igen på egen hand.
Hur kan du säga det när ni inte letar efter honom?
Tappa inte hoppet.
Kan vi träffas?
Vilken tid?
Säg inget.
Nu när du gillar mig,
vill du att jag gör exklusiva intervjuer inför varje tävling, va?
Just det.
Menar du allvar?
Vad är det för fel på dig?
Det är så ovanligt av dig.
Kan jag lita på dig, fröken Katase?
Tja, jag är ju journalist.
Förlåt. Jag förstår.
Okej. Inget du säger går vidare. Jag lovar.
Min far har försvunnit.
Han saknar sin mobil, ID-kort och kreditkort.
Jag vill att du hittar honom.
Jag är journalist, inte privatdeckare.
Jag har sett och läst vad du gör.
Du tar en sjujäkla risk.
Du tycker säkert att jag bara är en arrogant aristokrat.
Och det kanske jag är.
Jag går inte ut mycket, jag har inte många vänner.
Faktum är
att det var länge sen jag öppnade mig för nån annan.
Min far är...
Du vet, jag har ett nyhetsinslag i en pratshow på tv.
Ge mig en intervju.
Exklusiv, givetvis.
Jag ska inte fråga varför han försvann.
Men du måste tänka efter.
Varför försvann han just nu?
Jag sa hemska saker till honom.
Folk försvinner inte på grund av hemska ord.
Han kanske har hemligheter.
Vem har inte hemligheter?
- Har du ett foto? - Vadå?
Ett foto av din far.
Fint foto.
Du är lik honom.
Välkommen.
Vad vill du ha att dricka?
Ingenting.
Så vad är det?
Varför tog du hit mig?
Jag behöver prata med dig.
Okej.
Vet du vad som händer den 31 mars varje år?
Nej.
Den nya Léger Guide släpps.
Den publiceras i över 70 länder, nästan två miljoner ex.
Tusen viner som provsmakats och fått betyg.
Luca, varför berättar du det här?
För att Léger Guide inte längre är Léger Guide
om inte en Léger driver den.
Och?
Ser du nån annan Léger här?
Jag pratar om dig. Det är du.
- Luca, lägg av. - Jag vet.
Din första prioritet nu är tävlingen.
Men det var din fars dröm att du skulle ta över guiden.
Han sa det själv. Jag är bara hans budbärare.
Imorgon bitti har vi ett möte i din fars hus.
Thomas är inte med. Vi klarar det med Lorenzo.
Jag har en överraskning åt dig.
Får jag fråga om ni har akter om en professor som undervisade här förut?
Nån gång mellan 1990 och 1994?
Vad gäller det?
Jag tror att mina föräldrar träffades på hans kurs, men jag är inte säker.
I år firar mina föräldrar sin 30:e bröllopsdag.
Jag vill överraska dem genom att bjuda in den här professorn.
Vad heter professorn?
Léger, Alexandre.
L-E-G-E-R.
Jag hittade honom.
Hur länge undervisade han här?
Från april till juni, 1991.
Inte ens ett helt år? Varför?
Det får jag inte tala om.
Om mina föräldrar var hans studenter, hur länge studerade de för honom?
Honoka Tomine och Hirokazu Onoyama.
Från april till juni. Precis som deras professor.
Har ni deras betyg? Mina föräldrars, alltså.
Ja.
Och?
Jag får inte avslöja dem.
Har ni namnen på deras klasskamrater, så jag kan bjuda dem till partyt?
Det får du inte avslöja, va?
Kan du hjälpa mig? Det är mycket viktigt.
Snälla.
Jag har namnet på tolken från den tiden
och hennes adress.
Om hon bor kvar där.
Det vore fint.
- Beklagar det här. - Nej, ingen fara.
Klart.
Var det Juliette?
- Ja. - Hur länge har ni varit ihop?
I sju år.
Vadå "mm"?
Nej, ingenting. Det är länge.
Det är bra, menar jag.
Men sju år!
Det är en avgörande tid i en relation, eller hur?
Det är gränsen mellan billigt och fint vin.
Jag skojar, ni måste känna varandra väl. Det är fint.
Vad är ditt rekord?
Sex månader?
Verkligen?
Ja, jag har blivit dumpad många gånger.
De kunde inte se vart vi var på väg. Men jag förstår dem.
Jag vet inte vad jag ska göra med livet.
Därför är sju år lång tid för mig.
Hon friade till mig.
Oj. Modern tjej.
- Gratulerar. - Tack.
Fast jag egentligen inte tror på äktenskapet.
Vet du skilsmässotalet?
- Femtio procent? - Ja.
Och för andra äktenskapet?
- Trettio procent? - Sextiosex procent.
- Är det sant? - Och för tredje äktenskapet, 75 procent.
Jag förstår. Galet.
Jag förstår varför du blev dumpad så ofta.
För du är skitjobbig att vara med.
Jag har en teori också, om du vill höra. Vänta.
- Om relationen njutning-smärta i kärlek. - Okej.
En ledtråd, det är stor obalans.
Det tvivlar jag inte på, men jag vill inte höra det.
Så behåll din teori för dig själv, tack.
Jag vill ha ett fint bröllop
med människor vi älskar, bra musik, gott vin.
Även om det blir skilsmässa två år senare.
Vi får inte många tillfällen att omge oss med människor vi älskar.
Frånsett begravningar då...
...men det är inget jag gillar.
Jag trodde att du skulle komma till min mors begravning.
Jag hade kommit.
Men min mor "glömde" berätta för mig.
Marianne led mycket, vet du.
Din pappa hade hett humör, och det blev inte bättre med åren.
Han var hård.
Man fick gå på äggskal med honom.
Allt var jämt så komplicerat.
Det var utmattande för alla.
Och ändå är du världens trevligaste tjej.
- Toppen! - Nej.
Jag menar allvar.
Jag älskar vänlighet. Det finns inget finare.
Så det, kombinerat med din intelligens,
om du bara visste.
- Vänta, vi kom härifrån. - Nej, Thomas! Kom!
- Det är den här vägen! Kom. - Vi kom den här vägen.
- Är du säker? - Ja, det är jag.
Det känns fel.
- Är det här rätt väg? - Kom. Jag ska visa dig.
Hur säger man "jag är full" på japanska?
Yopparatta.
- Ja. - Yopparatta.
Yopparatta.
Vad är det?
- Tyst nu. - Är Yusuke här?
- Ja, men han sover. - Jaha.
Vad gör du?
- Tofflorna. - Strunt i tofflorna.
- Yusuke sover ändå. - Jaha.
Jag menar det.
Han sa åt oss att inte gå in med skorna på.
Vad är det?
Kom.
Camille, kom.
Nej.
- Nej, Camille. - Vad är det?
- Camille, vi är berusade. - Inte jag.
- Camille, vi är... - Hör på!
Jag brukar inte göra så här.
Men...
...du och jag, det är...
Eller hur?
Nej. Jag kan inte.
Jag kan inte.
- Vänta. - Nej.
Hej.
God kväll. Passar det just nu?
Har du några nyheter?
Försvunna personer brukar lämna sin hemstad och åka långt bort.
De åker buss eller tåg.
Kolla din mejl.
Jag har en vän inom polisen
med tillgång till övervakningskameror på järnvägsstationerna.
Enligt det datum och den tidpunkt du gav mig...
Kan det där vara din far?
Jag tror det, ja.
Vi vet ännu inte vilket tåg han tog.
Men vi vet vilken biljettautomat han använde.
Det bör vara ganska enkelt att hitta transaktionen.
Fröken Katase,
jag är mycket tacksam.
Väl bekomme.
Jag håller dig underrättad.
Förresten, är du ledig imorgon kväll?
Ledig för vad?
Bio? Middag?
Jag skojar.
Det gäller intervjun.
Min exklusiva intervju.
Du är snabb i svängarna.
Så, kl 19:00?
Okej.
Bra.
Jag skickar detaljerna.
Bara lugn. Du ska få snälla frågor.
Var hygglig mot mig.
Ta hand om dig. God natt.
God natt.
Issei. Vad är det för tv-intervju?
Hej, hur mår du?
Var inte sarkastisk utan förklara dig.
Vi kan väl säga
att jag blev så rörd av morfars stöd att jag vill tala om det för hela världen.
Skojar du?
Det är väl du som skojar.
Din man har försvunnit och vi vet inte om han lever eller är död.
Du bryr dig helt enkelt inte.
Han kommer aldrig tillbaka till oss.
Vi förtjänar honom inte.
Han har stöttat oss.
Men vi gjorde inget för honom, utan ignorerade honom.
Vi försökte aldrig säga till honom
hur viktig han var för oss. Därför försvann han.
Vad har det med intervjun att göra?
Det får du se.
Hej då.
Hej.
Issei Tomine?
Jag såg dig på tv.
Du är en vinsuperstjärna!
Varför är du här?
Jag söker fröken Yoko Sawaguchi. Hon har varit tolk.
Hon är min mormor.
Det här är hennes hem. Men hon är på ett spa i Hakone.
Hon kommer hem imorgon.
Jag kommer tillbaka då.
Jag ska vänta på dig.
Jo! Jag heter Ayame.
Ayame.
- Vi ses snart. - Vi ses.
God morgon, Camille.
- Hur mår du? Sovit gott? - Jadå.
Var är Thomas?
Du vet var. Lorenzo bad honom "välja flaskor".
Det här är min vän Jacques.
Camille!
Så roligt att träffa dig. Jag är Jacques Fusier.
Din fars förläggare sen länge.
Jag kände dig som barn.
Luca har berättat mycket om dig.
Jag har aldrig sett honom så entusiastisk beträffande nån.
- Du är vinets Mozart, säger han. - Han överdriver.
Légers är inte kända för blygsamhet.
Titta här.
Det är Alexandre och jag 2001,
när vi firade åttonde utgåvan av Léger Guide.
En minnesvärd kväll.
Som förläggare förnekar jag inte att din fars guide är min kronjuvel.
Det är tack vare din mor!
En mycket smart kvinna.
Mycket livlig. En exceptionell kvinna.
Om hon inte hade funnit där och stöttat din far i början,
hade han aldrig kommit till toppen.
Men det här vet du redan!
Hon har säkert sagt det tusen gånger.
Ja.
Camille! Vill du komma?
Okej.
Ja?
Slå dig ner.
Smaka det här vinet åt oss, är du snäll.
Luca, jag är ingen dresserad säl.
Självklart inte. Förlåt mig.
Du behöver inte gissa nånting.
Vi vill bara höra vad du tycker om det.
Snälla.
Okej.
Oj. Mycket gott.
Det är sol, men kallt på samma gång. Konstigt.
Björnbär, surkörsbär, kambodjansk peppar och...
...thaichili.
Druvsorten, malbec,
men ingen jag känner igen.
Troligen odlad på hög höjd.
Kanske uppe i Anderna.
- Jäklar. Vad är det där? - Vad är det?
Det är så gott att jag faktiskt kan höra musik.
Det här vinet är galet gott.
Verkligen.
Sa jag nåt dumt?
Nej.
Camille, det här vinet...
Din far upptäckte det.
Det var verkligen i Argentina, i Mendozaregionen,
på tusen meters höjd i Anderna.
Druvsorten är malbec, som du sa.
Din far älskade det här vinet.
Han fann det "galet gott".
- Så sa han: "Galet gott." - "Galet gott", ja.
- Eller hur, Jacques? - Ja.
Du förstår, Léger Guide är precis det.
Din ärliga åsikt om viner du smakar.
Inget annat.
Nå, vad säger du?
Jag ska tänka på saken.
Jacques.
Vi har en liten överraskning åt dig.
Det är bara en attrapp, förstås, men...
Hur ska vi säga?
För att göra tanken levande.
Precis, det är tanken.
För att göra tanken levande.
- Hej. - Törnrosa, du är sen.
- Förlåt mig. - Lång natt, va?
Nej, inte lång alls.
Jag hade ett möte. Advokater. Jag borde ha berättat, förlåt.
Hur många såna fick ni tag i?
Vi beställde allt vi kunde hitta i Lombardiet.
Förresten ska Miyabi och jag gifta oss.
Det kan du glömma.
En dag ska vi gifta oss.
Kan vi prata?
- Det vet både du och jag. - Jaså, det vet du?
Ja.
När får jag träffa dina föräldrar?
Är vi vänner?
Självklart. Varför frågar du?
Tja,
det är ju bra.
Vissa tjejer hade missuppfattat och blivit arga på mig,
fast det saknas skäl
då det var tydligt från början att jag har nån.
Ja, det var väldigt tydligt.
Jag får glömma att jag knappt hade lagt på
förrän du tog ett plan hit till mig.
Och att du ibland ger mig blickar
som inte alls är oskyldiga.
Jag ser dig, vet du.
Så jag tar inte illa upp att du avvisade mig
fast det tydligen finns nåt mellan oss.
- Jag står över sånt. - Camille, jag ska gifta mig.
Ja, jag vet. Kul för dig.
Kan vi prata om nåt annat?
Vad handlade ditt administrativa möte om?
Jag vet inte om jag bör berätta.
Kom igen.
Du säger inget?
Jag erbjöds ta över Léger Guide.
Menar du allvar?
Ja visst. Varför skrattar du?
Förlåt, men...
Camille, du kan inte ta över Léger Guide.
Jaha, varför inte?
Du blir sårad.
Nej, vänta. Jag blir inte sårad. Jag vill att du förklarar.
Vet du vad det innebär att ha ansvar för en sån guide?
Är du redo för det, tror du?
Varför inte?
Vakna, Camille.
För en månad sen kunde du inte skilja mellan vitt och rött vin.
- Jag förstår. - Och du vill ta över Léger Guide?
Du föredrar den trevliga Camille, nollan?
Nej. Säg inte så.
Du är begåvad. Den mest begåvade personen jag mött.
Men ännu har du saker att lära. Säg inte att du vet allt.
Helt otroligt. Kan du inte vara glad för min skull ens en minut?
Min far ville att jag skulle ta över.
Tror du det?
Om Alexandre ville det,
varför tvingar han dig att tävla mot en främling om arvet?
Nå? Varför inte bara ge dig allt?
Vet du vad, om du inte tror på mig kan du sticka.
Menar du allvar?
- Menar du allvar? - Ja, det gör jag. Stick, bara.
Är det tacken, efter allt jag har gjort för dig?
- Ja. - Okej, hej då.
Du gjorde bort dig.
Man kan göra dumheter när man är kär.
Vad är det?
Herr Tomine, vi är redo för dig.
Dagens gäst tog ingenjörsexamen i Japan och i USA.
Sen upptäckte han sin passion för vin.
Till och med den stora auktoriteten inom enologi,
Alexandre Léger, insåg hans särskilda talang.
Nu har han utvalts till en av efterträdarna.
Léger kallade honom sin "andlige son".
På sistone har han skapat stora rubriker.
Det är mitt stora nöje att välkomna Issei Tomine.
Nöjet är mitt.
Tack för att du är med oss idag.
Först, vad kan du berätta om det andra provet?
Jag kan inte avslöja mycket, men det är relaterat till konst.
En målning, mer exakt.
En målning?
Ja.
Herr Léger var mycket konstkunnig.
Han inspirerades djupt av musik, målningar och litteratur.
Han hade bestämda åsikter om vad som var vackert och bra, eller inte.
Stod du honom nära?
Jag kan säga att
vår relation var som mellan student och lärare. Inte mer än så.
Han har beskrivits som svår att dra jämnt med.
Vad tyckte du om honom?
Varje begåvad person har en mörk sida.
Han var mycket strikt och tillät inga misstag.
Han lärde mig allt om att vara professionell.
Igår uttalade din morfar sitt stöd för dig.
Gladde det dig att höra?
En del tror att min morfar är hjärtlös och hänsynslös,
men det är inte sant.
Blodsband är dyrbara.
Vi uppskattar våra nära och kära för vad de är,
inte för vad vi vill att de ska vara.
Tanklösa och dumma människor förstår inte det,
men han är absolut inte en av dem.
Det är livsviktigt att känna stöd från sina nära och kära.
Det vet min morfar bättre än nån annan.
Om du förlorar tävlingen, ska du ta över Tomine Diamonds?
Diamanter och vin är motsatser.
Mineral kontra organiskt.
Diamanter symboliserar oföränderlighet och evighet.
Vin är annorlunda.
Du har inte svarat på min fråga.
Svaret är nej.
Jag kommer inte att ta över företaget, oavsett utgången av tävlingen.
Vårt program närmar sig sitt slut.
Har du något att tillägga?
Jag vill tacka min far, Hirokazu Tomine.
Han kan mer än nån annan
förstå vem jag är och vad jag vill göra.
Han är mycket viktig för mig.
Och jag är stolt över att vara hans son.
Tack så mycket.
Thomas?
Är du där?
Thomas?
Förlåt mig.
Han har åkt.
Jag kommer.
God dag. Jag heter Issei Tomine.
God dag, herr Issei.
Min dotterdotter berättade om dig. Kom in.
Allt om herr Légers lektioner finns nedskrivet där.
Alla lektioner dina föräldrar gick på.
Du minns mina föräldrar.
Du kan ta med det hem och läsa i lugn och ro.
Eller komma in och prata en stund.
Men om du väljer att komma in,
kommer du att få höra sanningen.
Valet är ditt.
Ursäkta att det dröjde.
Varsågod.
Tack.
Så du känner mina föräldrar?
"Känna" är mycket sagt.
Våra vägar korsades under några månader, kan vi säga.
Jag brukade tolka herr Légers föreläsningar.
Som tolk
var jag diskret, nästan osynlig.
Men...
...när man är osynlig ser man många saker.
Vad såg du? Berätta, är du snäll.
Jag ser att du vet vad du vill.
Som Honoka.
Hur var min mor som student?
Jag såg henne bara bland de andra studenterna.
Hon var mycket skärpt och krävande.
Hon kompromissade aldrig. Mycket intelligent.
Och min far?
Han var mycket passionerad, som din mor.
Passionerad?
De hade en stark passion.
De var i centrum för allas blickar.
De hade bara ögon för varandra.
Jag såg deras kärlek väckas till liv.
Mina föräldrar har aldrig verkat älska varandra.
Han verkade hålla föreläsningarna bara för henne.
Vad menar du? Min far var väl också student?
Herr Hirokazu Onoyama,
han och din mor var alltid tillsammans.
Han släppte henne aldrig ur sikte.
Herr Onoyama blev nog förkrossad när han insåg att de älskade varandra.
En morgon
fann de honom stupfull ute på universitetsområdet.
På grund av honom...
...fick herr Léger avsked.
Några månader senare
fick jag veta att Honoka och Hirokazu hade gift sig.
Jag blev verkligen överraskad.
Det måste vara svårt för dig att höra.
Men...
...jag förstår nu att herr Léger var den man din mor verkligen älskade.
Därför ville han ge dig chansen...
...att motta hans arv.
Vakna!
Jag har lagat nåt åt dig.
Du kan inte resa på tom mage.
Eller hur?
Ta hand om dig.
CAMILLE LÉGER
BASERAD PÅ MANGAN KAMI NO SHIZUKU.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson