Госпожице Леже, господин Томине.
Ще ви дам втория тест, заложен от господин Александър Леже.
Избрал е картина и думата "връзка" е единствената подсказка.
Хубаво вижте тази картина.
Имате две седмици да намерите виното.
След малко Нобору Томине ще направи изявление.
Той рядко се появява на публични места, защото не обича медиите.
Но внукът му Исей обяви, че ще се бори за наследството на Леже,
световнопризнатия енолог.
Според неофициални източници той...
Ето го. Господин Нобору Томине.
Светът се промени.
Япония се промени.
Щом тя се е променила,
значи и старец като мен може.
Внукът ми Исей Томине също се промени.
Той се отдаде на света на виното -
област, запазена за хората на Запад.
За кратко време доказа дарбата си пред света.
Нашата компания се гордее с Исей.
Аз също и от все сърце му желая да победи в състезанието.
Исей,
"Томине Дайъмъндс" те подкрепя.
Моля те да спечелиш!
Заради нас.
Най-вече заради Япония.
Много ви благодаря.
Ето.
Натюрморт.
"Праскови, дюли и жасмин" на Феде Галиция.
Миланска художничка от Барока. От 17-и век.
Добре. Натюрморт. Такива картини показват красотата,
мимолетността на живота.
Всичко има край.
Хората се превръщат в прах, както плодовете гният в купата.
- Красиви думи. - Благодаря.
Мимолетността на живите и неживите неща. Писа за това в книгата си, нали?
Чел си я?
Да. Беше много хубава. Хареса ми.
Връзката, която търсим, може да е между живота и смъртта.
Да, но какво общо има с виното?
Или с конкретно вино?
Не знам каква е връзката, но виното, бяло или червено, трябва да е италианско.
От Милано или региона Ломбардия.
Търсете всякакви сортове грозде.
Дори може да са от 17-и век, кой знае.
Аромати - праскова, жасмин, дюля.
С трите би било идеално, но и само с два комбинацията е добра.
Приключих.
Да вървим. Хайде, хора! Благодаря.
Викала си ме.
Какво е това?
Какво се е случило с татко?
"Не ме търсете."
- Изчезнал ли е? Кога? - Не в това е въпросът.
Ти си последният, който го е виждал.
За какво говорихте?
Исей?
Поиска да се оттегля от състезанието.
Помислих, че ти си му казала.
Откъде накъде? Никога не бих.
Той смяташе, че като преследваш богатството на непознат,
ще опетниш неговото име, както и това на "Томине Груп".
На тръгване
го нарекох страхливец.
Как смееш! Той е чувствителен човек.
Защо си го унизил по този начин?
Точно ти ли го казваш!
Моля?
Чу ме много добре.
- Трябва да идем в полицията. - Абсурд! Никой не бива да научава.
Татко е изчезнал, но ще бездействаме?
Не можем да го принудим да е с нас, щом не иска.
- А ако му се случи нещо? - Нищо няма да правиш!
Вече достатъчно неприятности навлече.
Дядо, благодаря.
Какво съм направил?
Каза на всеослушание, че искрено желаеш победата ми.
Да. Казах го.
Истина е, Исей.
Много благодаря.
Истина е, трябва да спечелиш,
защото нямаш избор.
Сам си взел това решение, без да се допиташ до нас,
въпреки че те предупредихме.
Следователно
вече не принадлежиш към това семейство.
Разбираш ли, Исей?
Нямаш избор, освен да спечелиш.
Ако не спечелиш, губиш всичко.
Името си, честта си,
семейството, парите, бъдещето си.
Нищичко няма да ти остане.
Само мъката.
Желая ти късмет.
Не.
Знаеш ли,
мислиш, че й е зле, но французите...
Докато при вас, японците,
всичко е въпрос на достойнство, обичаи, никакво пипане.
Жал ми е за вас.
Това не се ли нарича стереотип?
Как се казва?
Хироказу Томине.
Как е изчезнал?
НЕ МЕ ТЪРСЕТЕ
Той ли е написал това?
Да.
Баща ви е на 56 години.
Сам решава как да живее.
Безпокоя се за него. Няма пари, лични документи.
Не искам да се озове на улицата или да му се случи нещо лошо.
Знаете ли колко хора изчезват всяка година в Япония?
Знаете ли какво можем да направим, когато някой доброволно изчезне?
Нищо.
Дори да го намерим,
не можем да го принудим да се прибере.
Не съм ли ви гледал по телевизията?
Не сте.
Добре.
Ами няма какво толкова да направим.
Понякога хората се прибират сами.
Откъде знаете, след като не го търсите?
Исках да ви успокоя.
Да се срещнем?
В колко часа?
Не ми казвайте.
Харесвате ме, затова ми давате интервюта на всеки етап от състезанието, нали?
Точно така.
Сериозно ли говорите?
Какво ви става? Много необичайно за вас.
Може ли да ви имам доверие, г-це Катасе?
Журналистка съм.
Съжалявам. Разбрах ви.
Казаното тук остава между нас, обещавам.
Баща ми е изчезнал.
Не е взел телефон, документи, банкова карта.
Искам да го намерите.
Аз съм журналист, не частен детектив.
Гледал съм и съм чел с какво се занимавате.
Поемате голям риск.
Знам, че ме смятате за надут аристократ. Може и да съм такъв.
Не излизам много, нямам много приятели.
Всъщност скоро не съм водил такъв откровен разговор с някого.
Баща ми е...
Участвам в телевизионно токшоу.
Дайте ми интервю.
Ексклузивно, разбира се.
Няма да питам защо е изчезнал.
Но трябва да си помислите.
Защо точно в този момент?
Наговорих му ужасни неща.
Хората не изчезват заради обидни думи.
Може би има тайни.
Та кой няма тайни?
- Имате ли снимка? - Какво?
Снимка на баща ви.
Хубава снимка.
Приличате на него.
Заповядайте.
Какво ще пиеш?
Нищо.
Какво става?
Защо ме извика тук?
Искам да говоря с теб.
Добре.
Знаеш ли какво става всяка година на 31 март?
- Не. - Излиза новият "Справочник на Леже".
Публикува се в над 70 страни в почти двумилионен тираж.
Описва дегустацията на хиляда вина и им дава оценка.
Лука, защо ми казваш това?
Защото въпросният справочник вече не е на Леже,
щом като Леже вече не го съставя.
Е?
Виждаш ли друг Леже тук?
За теб говоря. За теб става дума.
- Лука, стига. - Виж, знам.
Главната ти грижа сега е състезанието. Но баща ти мечтаеше да поемеш справочника.
Той ми го каза. Само предавам думите му.
Утре сутринта имаме среща в дома на баща ти.
Тома няма да е там. С Лоренцо ще се погрижим.
Имам изненада за теб.
Може ли да попитам имате ли сведения за професор, преподавал тук?
Някъде между 1990 г. и 1994 г.?
Защо се интересувате?
Мисля, че родителите ми са се запознали в неговия курс, но не съм сигурен.
Тази година е 30-ата им годишнина.
Искам да ги изненадам, като поканя професора.
Как се казва той?
Александър Леже.
Завършва на Ж и Е.
Намерих го.
Колко време е преподавал тук?
От април до юни 1991 г.
Защо не е завършил годината?
Нямам право да ви кажа.
Щом родителите ми са му били студенти, колко време са учили при него?
Хонока Томине и Хироказу Онояма.
От април до юни. Като професора.
- Имате ли оценките на родителите ми? - Да.
И?
Нямам право да ви ги кажа.
Може ли имената на колегите им, за да ги поканя на тържеството?
Нямате право да кажете.
Бихте ли ми помогнали? Много ми е важно.
Моля ви.
Имам името на преводачката и адреса й.
Ако все още живее там.
Ще ми е от полза.
- Съжалявам. - Няма проблем.
Готово.
Жулиет ли беше?
- Да. - Откога сте заедно?
Седем години.
Защо хъмкаш?
Не, нищо. Много време е. Имам предвид, това е добре.
Но седем години.
Това е повратен момент в една връзка.
Разликата между пикет и гран крю.
Шегувам се. Сигурно се познавате добре.
Какъв е рекордът ти?
Шест месеца.
Шест месеца? Наистина ли?
Да, неведнъж са ме зарязвали.
Не виждали бъдеще. Същевременно ги разбирам.
Не знам какво искам от живота. Затова седем години ми се струват много.
Тя ми предложи брак.
Брей, модерно момиче.
- Ами честито. - Благодаря.
Макар че не вярвам в брака. Знаеш ли колко хора се развеждат?
- Петдесет процента? - Да.
А при втория брак?
- Трийсет процента? - Шейсет и шест.
- Не може да бъде! - При третия брак - седемдесет и пет.
Разбирам. Това е лудост.
Вече схващам защо те зарязват. Таралеж в гащите си.
- Имам теория за насладата и болката. - Чакай. Добре, слушам.
- В любовта те не са балансирани. - Сигурен съм, но не ми обяснявай.
Задръж си теорията, благодаря.
Искам сватба в компанията на близките ни, с хубава музика и добро вино
дори ако след две години се разведа.
Нямаме много поводи да се събираме с любимите си хора.
Изключвам погребенията. Не ми понасят.
Мислех, че ще дойдеш на погребението на мама.
Щях, но майка ми "забравила" да ми каже.
Мариан доста страда.
Баща ти беше сприхав и с годините не ставаше по-добре.
Беше костелив орех.
С него постоянно трябваше да си нащрек. Всичко беше сложно.
За всички беше изморително.
И въпреки това ти си най-милото момиче на света.
- Супер. - Не. Сериозно говоря.
Обичам добротата. Няма по-хубаво от нея.
В комбинация с интелигентността ти...
Представа си нямаш.
- Чакай, дойдохме оттам. - Не, Тома! Ела!
- Насам сме, ела. - Дойдохме от тази страна.
- Сигурна ли си? - Да.
Май грешиш.
- Сигурна ли си? - Ела, ще те заведа.
Как е "пиян съм" на японски?
Йопарата.
Да.
Какво?
- Спри. - Юсуке тук ли е?
Да, но спи.
Какво правиш?
- Пантофите. - Притрябвали са ти.
Юсуке и без това спи.
Наистина.
Той ни каза да не влизаме с обувки.
Какво има?
Ела.
Камий, ела.
Ела де.
Не.
- Не, Камий. - Какво?
- Камий, пияни сме. - Не и аз.
- Камий, ние... - Чуй!
Обикновено не го правя.
Но...
ти и аз сме...
Нали?
Не, не мога.
Не мога.
- Чакай. - Не.
Здрасти.
Добър вечер, удобно ли е?
Имате ли новини?
Изчезналите обикновено напускат града, където живеят, и отиват надалеч.
Тръгват с автобус или влак.
Проверете пощата си.
Имам приятел в полицията, който има достъп до камерите по жп гарите.
Според датата и часа, които ми дадохте...
Възможно ли е да е баща ви?
Да, така мисля.
Още не знаем кой влак е хванал.
Но знаем коя машина за билети е използвал.
Би трябвало лесно да открием трансакцията.
Госпожице Катасе,
наистина ви благодаря.
За нищо.
Ще ви държа в течение.
Свободен ли сте утре вечер?
За какво?
Кино, вечеря?
Шегувам се.
За интервюто.
Ексклузивното ми интервю.
Действате бързо.
Значи в 19 ч.?
Добре.
Чудесно. Ще изпратя подробности.
Не се притеснявайте, ще бъда добра.
Не ме мъчете.
Всичко хубаво. Лека нощ.
Лека нощ.
Исей, за какво е това интервю?
Как си, майко?
Спести ми сарказма и ми обясни.
Да речем,
че бях така трогнат от подкрепата на дядо, че исках целият свят да разбере.
Шегуваш ли се?
Сигурно ти се шегуваш.
Съпругът ти си тръгна и не знаем дали е жив. Не те интересува.
Той никога няма да се върне.
Заслужаваш го.
Той ни подкрепяше, а не направихме нищо за него, пренебрегвахме го.
Не се опитахме да му кажем
колко го обичаме, затова си тръгна.
Какво общо има това с интервюто?
Ще видиш. Довиждане.
Здравейте.
Исей Томине?
Гледах ви по телевизията. Вие сте звезда на виното.
Защо сте тук?
Търся г-жа Йоко Савагучи, била е преводачка.
Тя е баба ми.
Това е къщата й. Баба е на спа в Хаконе.
Утре ще се върне.
Тогава ще дойда.
Ще ви чакам.
Аз съм Аяме.
Аяме.
- До скоро. - Чао.
- Добро утро. Наспа ли се? - Да.
Къде е Тома?
Знаеш къде. Лоренцо го извика "да избират бутилки".
Това е приятелят ми Жак.
Камий!
Радвам се да те видя. Аз съм Жак Фюзие.
Издателят на баща ти от цяла вечност.
Виждал съм те като малка.
Лука ми разказва много за теб. Не съм го виждал толкова ентусиазиран.
- Казва, че си Моцарт на виното. - Преувеличава.
В семейство Леже скромността е непривична.
Виждаш ли това?
Аз и Александър през 2001 г.,
когато празнувахме осмото издание на "Справочникът на Леже". Паметна вечер.
Като издател няма да крия факта, че справочникът на баща ти е гордостта ми.
Дължа го на майка ти.
Много умна жена.
Много енергична. Изключителна жена.
Ако не беше до баща ти в онези ранни години,
той нямаше да преуспее.
Нищо ново не ти казвам. Сигурно ти е разказвала това хиляди пъти.
Да.
Камий, ще дойдеш ли?
Добре.
Да?
Седнете.
Ще опиташ ли това вино, моля?
Лука, не съм животно от цирка.
Разбира се, че не. Съжалявам. Не е задължително да го отгатваш.
Просто ни интересува мнението ти за виното.
Моля те.
Добре.
Страхотно е.
Усещам слънце, но в същото време и студ. Странна работа.
Къпина, вишна, пипер кампот и тайландски люти чушки.
Гроздето е "Малбек",
но не ми е познато.
Може би е от голяма надморска височина.
Може би от Андите.
- По дяволите, какво е това? - Кое?
Толкова е добро, че чувам музика.
Това е безумно.
Направо безумно.
Нещо глупаво ли казах?
Не.
Камий, това вино...
Баща ти го откри.
Наистина е от Аржентина, от района на Мендоса
на 1000 метра височина в Андите.
Сортът е "Малбек", както каза.
Баща ти обичаше това вино.
Смяташе го за "безумно".
- Така каза, "безумно". - Да.
- Нали, Жак? - Да.
"Справочникът на Леже" е точно това.
Искреното ти мнение за вината, които опитваш.
Нищо друго.
Какво мислиш?
Ще си помисля.
Жак.
Приготвихме ти малка изненада.
Това е само мостра, разбира се... Как да го кажем?
- За да прокараме идеята. - Да, това е целта.
Да прокараме идеята.
- Здрасти. - Закъсня.
- Съжалявам. - Дълга нощ ли?
Не, изобщо не беше дълга.
Имах среща с адвокат. Трябваше да ти кажа, извинявай.
Колко бройки взехте?
Всичко, което намерихме в Ломбардия.
Между другото, с Мияби ще се женим.
- Как пък не! - Един ден ще се оженим.
Ела.
- И двамата го знаем. - Така ли?
Да.
Кога ще ме запознаеш с вашите?
Сърдиш ли се?
Разбира се, че не. Защо питаш?
Това е добре.
Някои момичета биха ме разбрали погрешно и биха се разстроили, но няма причина -
още отначало казах, че съм обвързан.
Да, пределно ясно е.
Ще забравя, че още щом затворих телефона, ти долетя при мен.
А погледите, които ми хвърляш понякога, хич не са невинни.
Ясен си ми като бял ден.
Не се сърдя, че ме отблъсна, макар че определено има нещо между нас.
- Над тези неща съм. - Камий, ще се женя.
Да, разбрах. Браво на теб.
Да говорим за нещо друго?
За какво е била срещата?
Не знам дали да ти споделя.
Хайде де.
И няма да кажеш?
Предложиха ми да поема "Справочникът на Леже".
Сериозно ли говориш?
Да. Кое му е смешното?
Съжалявам, но...
- Не можеш да поемеш "Справочникът на Леже". - Защо?
Впрягаш се.
Не, чакай. Не се впрягам. Просто ми обясни.
Знаеш ли какво значи да отговаряш за такъв справочник?
- Смяташ ли, че си готова за това? - Защо не?
Опомни се, Камий.
Не различаваше бяло от червено вино допреди месец.
- Разбирам. - Искаш да пишеш справочника?
- Предпочиташ загубенячката Камий, нали? - Не говори глупости.
Талантлива си. Най-талантливият човек, когото съм виждал.
Но има още да учиш. Не ми казвай, че знаеш всичко.
Не може ли поне за малко да се зарадваш за мен?
- Баща ми е искал да поема справочника. - Така ли мислиш?
Тогава защо те кара да се състезаваш с непознат за наследството?
- Защо просто не ти го е дал? - Ако не вярваш в мен, тръгвай.
Сериозна ли си?
- Сериозно ли говориш? - Да, моля те, върви си.
Това ли искаш след всичко, което направих?
- Да. - Добре, чао.
Ти сгафи.
Влюбените правят глупости.
Какво?
Г-н Томине, готови сме.
Днешният ни гост е инженер, следвал в Япония и САЩ
и открил любовта си към виното.
Дори авторът на прочутия винен справочник и авторитет в енологията,
Александър Леже, видял таланта му.
Сега гостът ни е един от наследниците му.
Господин Леже го наричал "духовен син".
Напоследък той често е в новините -
представям ви Исей Томине.
Удоволствието е мое.
Благодаря, че ни гостувате.
Какво ще ни кажете за втория тест?
Не мога да разкривам много, но е свързан с изкуството.
По-точно с картина.
Картина?
Да.
Господин Леже беше познавач на изкуството.
Вдъхновяваше се от музика, картини и литература.
Имаше специфична представа за красивото и доброто.
Бяхте ли близки?
Мога да кажа,
че отношенията ни бяха като между ученик и учител, нищо повече.
Определят го като човек с труден характер.
Какво мислите за него?
Всеки талантлив човек има мрачна страна.
Той беше много строг и не прощаваше грешките.
От него научих всичко, което знам.
Вчера дядо ви заяви подкрепата си за вас.
Зарадвахте ли се?
Според някои хора дядо ми е коравосърдечен и жесток,
но не е вярно.
Кръвната връзка е много ценна.
Ценим близките си хора такива, каквито са,
не каквито искаме да бъдат.
Глупавите хора не го разбират,
но дядо ми е различен.
Подкрепата на семейството дори е жизненоважна.
Дядо ми знае това по-добре от всеки.
Ако загубите състезанието, ще поемете ли "Томине Дайъмъндс"?
Диамантите и виното са противоположности. Едното е минерал, другото е органично.
Диамантите са символ на нещо неизменчиво, вечно.
Виното е различно.
Не отговорихте на въпроса ми.
Отговорът е "не".
Никога няма да поема компанията, какъвто и да е резултатът.
Предаването ни е към края си. Ще добавите ли нещо?
Искам да благодаря на баща ми, Хироказу Томине.
Той, повече от всеки друг,
знае кой съм и какво искам.
Той е много важен за мен.
Гордея се да съм негов син.
Много благодаря.
Тома?
Тук ли си?
Тома?
Извинявай.
Замина си.
Идвам.
Здравейте, аз съм Исей Томине.
Здравейте, г-н Исей.
Моята внучка ми каза за вас, влизайте.
Всичко за курса на господин Леже е записано.
Всичко, което родителите ви са учили.
Помните родителите ми.
Вземете записките и ги прегледайте у дома на спокойствие.
Или може да влезете и да поговорим.
Но ако изберете да влезете,
ще чуете истината.
Изборът е ваш.
Съжалявам, че ви накарах да чакате.
Заповядайте.
Благодаря.
Значи познавате родителите ми?
"Познавам" е силно казано.
Да речем, че пътищата ни се пресякоха за няколко месеца.
Превеждах лекциите на господин Леже.
Като преводач
бях дискретна и почти невидима.
Но...
когато си незабележим, можеш да видиш много неща.
Какво сте видели? Разкажете ми.
Виждам, че сте много припрян човек.
Като Хонока.
Каква студентка е била майка ми?
Тя изпъкваше сред останалите.
Винаги държеше на своето.
Не правеше компромиси и беше интелигентна.
А баща ми?
Също като майка ви беше много импулсивен.
Импулсивен?
Страстта им беше силна.
Бяха център на вниманието.
Имаха очи само един за друг.
Бях свидетелка как процъфтя любовта им.
На мен ми се струва, че родителите ми никога не са се обичали.
Той създаваше впечатлението, че изнася лекцията само за нея.
Какво говорите? Баща ми също е бил студент, нали?
Господин Хироказу Онояма.
С майка ви винаги бяха заедно.
Той не я изпускаше от поглед.
Мисля, че господин Онояма беше съкрушен, когато научи, че двамата се обичат.
Една сутрин
го намериха пиян в двора на университета.
Заради него
господин Леже беше уволнен.
Няколко месеца по-късно
научих, че Хонока и Хироказу са се оженили.
Много се изненадах.
Сигурно ви е трудно да го чуете.
Но...
мъжът, в когото майка ви бе лудо влюбена, е искал да се борите.
Затова ви е дал възможност
да спечелите наследството му.
Събуди се!
Приготвих ти нещо за ядене. Не бива да пътуваш на празен стомах.
Нали?
Всичко хубаво.
КАМИЙ ЛЕЖЕ
ПО МАНГА ПОРЕДИЦАТА НА ТАДАШИ АГИ
Превод на субтитрите Катина Николова