SYND ATT JAG INTE KUNDE HJÄLPA DIG PACKA. LYCKA TILL :)
ORMBUNKE
Tävlingen är om fem dagar, och du har bara identifierat en arom.
Du är trött, jag vet, men kan du fortsätta lite till?
Ge inte upp.
Svälj inte.
Spotta ut det.
Okej.
"Sellerirot,
kakao, krita, kalk, ormbunke,
lera, lakrits."
Är du säker på sellerirot?
Nej, det är jag inte.
Minns du den där konstiga salladen
med selleri och majonnäs på kaféterian?
Den hade samma smak.
Tja, för normalt finner vi sellerirot i vitt vin
som vin från Loire eller Grekland, men inte i rödvin.
Är du absolut säker?
Thomas... jag vet inte.
Jag kan inte fokusera mer. Mitt huvud...
Förlåt, men aromerna du beskriver
stämmer inte med nåt vin jag känner till, och det gör mig galen.
Det räcker för ikväll.
Vi har jobbat på bra.
Jag går och lägger mig.
- God natt. - God natt.
"Mirabell,
blåbär,
sellerirot,
kakao, krita,
kalk...
...ormbunke,
lera, lakrits."
Mirabell, blåbär.
Sellerirot?
Kakao, krita, kalk,
ormbunke, lera, lakrits.
Mirabell, blåbär.
sellerirot, kakao, krita, kalk,
ormbunke, lera, lakrits.
Mirabell, blåbär.
sellerirot, kakao, krita,
kalka, ormbunke, lera, lakrits.
Vad letar du efter?
Kan jag hjälpa till?
Okej.
Vad gör ni?
Okej.
Nu vet jag.
Där har vi det.
1986 beslöt
André Gigon, vinodlare från Touraine,
att återuppta en gammal druvsort
som ingen hade använt sen andra världskriget, "Lignage".
Det är en mycket speciell druvsort,
och han skapade ett exceptionellt vin med den, både rött och vitt.
Jag smakade dem båda för länge sen. Men jag minns nu.
Förvirrande, men utsökt.
- "Lignage." - Ja.
Bra. Var kan vi finna det?
Tja, vi kan inte få tag i det mer.
André Gigon gjorde konkurs 1996.
- Jäklar. - Vad är det?
Den sista flaskan auktionerades bort till amerikaner för fem år sen.
Och priset?
10 000 euro.
- Jösses. - Ja.
De andra flaskorna såldes till samma pris över hela världen.
Jag reser till Tokyo ikväll. Jag måste finna det där vinet
och smaka det för att vara säker.
Jag har inget val.
Jag måste besöka honom och fråga om han ännu har en flaska.
Bara en.
Vad gör du om han säljer den för 10 000 euro?
Jag hjälper till om det behövs.
- Nej, Philippe, jag kan inte ta emot... - Kom. Vi åker.
Vadå? Men...
Är du i en relation?
Det är komplicerat.
Vad är komplicerat?
Jag och män i allmänhet.
Okej.
Du har väl haft relationer förut?
Jadå. Alltså...
...inget seriöst.
Du vet, när man är flickan som inte kan gå ut på restaurang,
som inte kan festa, för hon är den enda som inte dricker alkohol...
Med andra ord, nån som "inte kan njuta av livets små glädjeämnen".
Män brukar finna såna flickor...
- Jag förstår. Ja. - Ja.
Och jag är 29 och bor fortfarande med min mamma, så det är patetiskt.
Välkommen till klubben.
Jag lever och jobbar med min far, så du ser, jag har det inte bättre.
Du. Oroa dig inte.
Den nya Camille är här.
Camille 2.0.
Toppen.
"AROMATISK PALETT"
Vi är nästan framme.
Var är vingårdarna?
Bra fråga.
God dag.
Herr Gigon?
André Gigon?
Jaha?
Hej. Ursäkta att vi stör. Vi söker André Gigon.
Det är han. Jag är hans son. Vad gäller det?
Kan vi prata?
Om vad?
Min far ägnade hela sitt liv åt att skapa nya viner
och experimentera med nya processer.
Han odlade ekologiskt vin långt före alla andra.
Han försökte återuppliva glömda druvsorter.
Som Lignage, till exempel?
Ja, absolut. Jag var med då.
Min far trodde på det, och jag med.
Han la all sin kraft och alla sina besparingar i det.
Han lyckades skapa ett fantastiskt vin som kunde mäta sig med de bästa,
tack vare en druvsort som ingen kände till.
Han la hela sin själ i det, men vi producerade för små volymer.
Vi var ett litet företag,
och vi hade inte pengar nog för marknadsföring,
så ingen kände till vårt vin, utom några nyfikna människor.
Vår rörelse gick i konkurs 1996.
Vårt vin producerades tio årgångar. Varken fler eller färre.
Vi sålde allt vi hade för att betala skulderna.
Jag insåg att det fanns folk som profiterade på vinet.
10 000 euro för en flaska som vi hade sålt för 40 francs.
Herr Gigon, har ni möjligen kvar en flaska Lignage?
Vinet du smakade i tävlingen,
är det vårt, tror du?
Det är möjligt, men jag måste smaka för att vara säker.
Beklagar, jag sålde allt.
Bland aromerna jag minns
fanns en som vanligen inte förknippas med rödvin.
Det var sellerirot.
Hörde du, pappa?
Sellerirot.
Det unika med Lignage är dess förmåga att kunna ge både rött och vitt vin.
Min far lyckades göra två färger av samma vinskörd.
Vi kunde känna rödvinsaromer i det vita vinet
och vitvinsaromer i det röda.
Så sellerirot är mycket tänkbart.
Flaskan du söker efter kan vara Lignage, årgång 1987.
Adjö, tack så mycket.
Tack.
Det är löjligt. Jag kan skjutsa dig.
Oroa dig inte.
Du har långt att köra.
Han kör mig raka vägen till flygplatsen. Det är enklare.
Tack så mycket för allt du gjort.
Du anar inte hur mycket det betyder. Tack.
- Hej. - Hej.
Hej.
Var rädd om dig.
- Vi håller kontakten. - Ja.
Hälsa och tacka din far från mig.
Ja, självklart.
Adjö, Camille Léger.
Adjö, Thomas Chassangre.
Hej då.
Angenämt. Jag heter Tomine.
Jag heter Yurika Katase.
Tillåter du?
Jag ville träffa dig,
för du skriver om "Léger-testamentet".
Jag vill att du publicerar mina ord som ett officiellt tillkännagivande.
"Jag, Issei Tomine, drar mig tillbaka från Alexandre Légers tävling
för att helt kunna ägna mig åt min familjs företag, Tomine Diamanter."
Är det allt?
Vad menar du?
Jag är besviken.
Skicka bara ett mejl nästa gång, tack.
Så slipper vi slösa tid båda två.
Du vill fokusera på familjeföretaget, säger du.
Egentligen drar du dig ur för att du inte vågar, eller hur?
Vad pratar du om?
Du är rädd att förlora mot en kvinna från en annan värld,
och som dessutom är dotter till Alexandre Léger.
Jag förstår.
Jag har gjorde efterforskningar.
Jag har mött några av din klasskamrater från enologutbildningen.
Alla sa att du var den mest begåvade.
Därför tog Léger dig under sina vingar.
Det har han aldrig gjort med nån förut.
De sa att bara du kan besegra Légers dotter...
...och alla andra i världen.
Vin är allt du lever för, sa de.
Om det är nån av oss som inte är uppriktig, så är det inte jag.
Så vad ska du göra? Ge upp eller inte?
Svårt val, va?
Jag ska gå.
Ta tid på dig och fundera.
Trevligt att se dig, Camille.
Titta här.
"Århundradets tävling."
"Kampen om det röda guldet." "Fransk-japansk duell."
Du är en toppnyhet, inte bara här utan överallt.
Den här är min favorit:
"David mot Goliat." Och du är David.
- Ja, bra. - Du skapar historia, unga dam.
Miyabi! Lorenzo!
Var är ni?
- Vad är det? - Kom hit.
Lorenzo är min systerson.
Han vill bli sommelier, så jag bad Miyabi att träna honom.
Han har stor potential, men man kan säga att...
- Han borde prestera bättre. - Ja.
Se på honom. Han är stolt över sig själv.
Inte konstigt att hans föräldrar är förtvivlade.
Lorenzo, detta är den berömda Camille.
Välkommen till Japan, Camille.
- Tack. Hej. - Miyabi! Där är du.
Alltså, Camille fick en uppenbarelse i Frankrike.
Berätta för dem.
Jag tror att vinet i första utmaningen kan vara ett Lignage, Domaine Gigon, 1987.
Hon gick från: "Jag smakar aldrig en droppe vin", till:
"Det är ett Lignage, Domaine Gigon, 1987."
Jag kan ha fel. Jag smakade ju aldrig vinet, så...
Jag har en flaska Lignage, Domaine Gigon, i en av mina restauranger i Osaka.
Men det är årgång 1990, inte 1987.
Och värre ändå...
Priset.
Japp, 12 000 euro.
Jag tror på dig, Camille.
Men jag kan inte öppna en flaska värd 12 000 euro för "kanske".
Jag hoppas att du förstår.
Herr Matsubara kommer ikväll.
Herr Matsubara?
En rik affärsman.
Som är väldigt vidskeplig.
Varje gång han har tagit hit en klient, har de gjort affär.
Så han kommer hit ofta.
Miyabi kan försöka övertala honom att öppna vår Lignage.
Men det finns ett problem.
Flaskan öppnas i klientens närvaro.
Den lämnar inte rummet.
Och herr Matsubara brukar aldrig lämna en enda droppe.
Fan också.
Om jag bara kunde komma nära flaskan och lukta på vinet,
så kanske...
Okej.
Ta hand om Camille.
Jag ska få hit flaskan från Osaka.
"Ta hand om"?
Vinet du ska servera är känsligt.
Det ska inte dekanteras.
Du öppnar flaskan och låter Matsubara smaka genast.
Nummer ett,
du presenterar vinet med etiketten vänd mot gästerna.
Två, du berättar om vinet.
Bla, bla, bla.
Tre, du skär av folien strax under flaskhalsens nederdel.
Du vrider kniven, inte flaskan,
så att gästen hela tiden ser etiketten.
Du torkar av korkens kant för att ta bort eventuellt mögel.
Sen sätter du i korkskruven.
När den är iskruvad ordentligt,
förankra den första haken på flaskhalsen.
Tryck ner den för att dra upp korken.
Gör likadant en gång till.
Dra ur korken med handen för mer diskretion, och undvik ploppet,
som är för högljutt.
Förlåt. Jag gillar ploppet.
För mig säger det "fest".
Så, ingen fest, alltså?
Sen kollar du att vinet inte luktar kork,
och torkar av flaskhalsen igen.
Därefter ställer du dig vid gästens sida och serverar honom.
Du torkar av flaskhalsen igen och ser till att inget vin droppar på etiketten.
Sen väntar du på gästens godkännande innan du serverar de andra.
Tack.
Din tur.
Bla, bla, bla.
Min far lärde mig göra det här...
...när jag var åtta år.
Jag kanske borde ha berättat det tidigare.
Förlåt.
Ja, det kunde du ha berättat.
Det där är han.
- Tack, Miyabi. - Ingen orsak.
Du är bäst. Jag älskar dig. Tack så mycket!
Väl bekomme.
Har ni flaskan?
- Är Matsubara här? - Ja, allt i sin ordning.
Tack!
God kväll.
- God kväll. - God kväll.
Lignage, Domaine Gigon, 1990.
Herr Matsubara!
Smaklig måltid.
- Tack. - Tack.
Nå?
Vet inte. Jag är inte säker. Jag behöver smaka det.
Det är inte det här.
Nej.
- Du gjorde det bra ikväll. - Tack.
Visste du att mitt andranamn är japanskt?
Shizuku.
Droppe?
Ja.
Min pappa, visionären. Och se på mig nu.
Du.
Döm inte dig själv så hårt.
Förlåt, jag måste ta det här.
- Hallå? - Hallå.
Jag ville kolla att allt är väl med dig.
Hur var resan?
Är du nervös?
Vi hade fel. Det är inte Gigons vin.
Nej. Fan, fan, fan!
Japp.
- Hör på, det är inte över än. - Jag har 48 timmar på mig.
Nog verkar det vara över, allt.
Och Luca? Kan han hjälpa till?
Nej, han har gjort nog.
Jag har slösat med din tid.
Nej, nej. Camille, ge inte upp.
Hör du det?
Jag saknar dig.
Raring?
- Jag tar en löptur. - Okej.
Älskar dig.
Var är det?
Var är Isseis tillkännagivande?
Han lovade att göra det.
Är du säker på det?
Ja, jag är säker.
Varför är du rädd?
Är du rädd för din son?
Om jag pressar honom mer, stänger han mig ute.
Jag vet inte vad jag ska göra med honom längre.
Du är nog för hård mot din son.
Var snäll mot honom för en gångs skull.
Vill du ta en paus?
Vad är det?
Får jag sparken?
Självklart inte, lägg av.
Du har väl inte glömt torsdag kväll?
Självklart inte.
Oroa dig inte.
Hirokazu.
Jag vill be dig om en tjänst.
Jag lyssnar.
Du måste prata med Issei
och ta reda på vad han tänker.
Har han sagt nåt än?
Han är fortfarande kluven.
Ska jag hjälpa honom att bestämma sig?
Ja. Tack.
Varför jag?
Han lyssnar på dig.
Han respekterar din åsikt mycket mer än min.
Därför.
Och om han har ändrat sig?
Då ser du till att han ändrar sig igen.
Men vad ska jag säga till honom?
Tja, självklart...
...att en son ska lyda sina föräldrar och respektera familjetraditionerna.
Hans plats är här, ingen annanstans.
Men om jag inte håller med om det?
Vad menar du?
Jag menar att vinet kanske är hans livsväg.
Vad tusan pratar du om?
Vill du att han blir som Alexandre Léger?
Jag gav min åsikt eftersom du frågade...
Jag behöver inte din åsikt.
Tyvärr är det för sent för det.
Jag vill att Issei tar rätt beslut.
Förstår du?
- Är det sant? - Överraskning!
Vad gör du här?
Jag tål inte när nån lägger på luren i örat på mig.
- Hej. - Fröken Léger.
Jag letar efter Luca.
Han är i vinkällaren.
Kom!
Talar du japanska?
Ja!
Camille.
Vi har saknat dig.
- Vem är detta? - Det här är Thomas.
- Thomas Chassangre. - Ja.
Välkommen.
Gratulerar till ditt arbete med Camille. Fantastiskt.
Tack.
Ni två går bra ihop.
Hör på, jag har fattat ett beslut.
Min vinkällare är din. Och jag lånar dig Lorenzo och Miyabi.
- Luca, du måste inte... - Ingen fara. Gör mig stolt.
- Hej. - Hejsan.
Din pojkvän?
Åh, nej.
Bara vänner.
Så, vad har ni?
- Hur är det? - Bra. Vi tar en paus.
Pappa.
Pappa,
jag har nog funnit min livsväg.
Vin är mitt liv.
Om jag slutar nu, blir jag olycklig för resten av livet.
Som ni andra är.
Issei,
du borde ge upp den där tävlingen.
En son måste lyda sina föräldrar.
Det är så det är. Så är livet.
- Mamma skickade dig, va? - Inte alls.
Du är dålig på att ljuga.
Du har alltid varit den som förstod mig.
Jag var dum som hoppades på det.
Varför säger du då?
"Det är så det är. Så är livet"? Det betyder ingenting!
Var är din självkänsla?
Hur kan du respektera nån som inte ens älskar sig själv?
Förlåt mig,
men hur länge tänker du stå ut med att mamma kör med dig?
Du är en fegis.
Det är inte det här. Jag är så ledsen.
Vad är det som saknas?
Alltid samma sak. Den jävla selleriroten saknas.
Vinet jag smakade hade den smaken. Jag är säker på det.
Nåja, nästan säker.
Det kanske inte är sellerirot. Kanske en annan, snarlik arom?
Jag vet inte. Jag är vilsen. Förlåt mig.
Vet du vad vi behöver?
Ett avbrott.
För att rensa tankarna.
Ladda batterierna. Du vet?
Allt det där.
För ibland
måste man sluta leta för att finna nåt.
Kom igen. Jag bjuder.
Whisky!
Tom. Camille. Miyabi.
Jösses.
- Gott. - Jättegott.
Den låten kan jag.
Vad tänker han göra?
Ska vi prata om det?
Om vadå?
Du, här, just nu.
Du behövde min hjälp. Och du är min vän, så jag kom.
Reste du 1 000 mil bara för vänskaps skull?
Ja.
Och för min fars löfte till din far.
Minns du det sista jag sa till dig i telefon?
Camille, jag är med nån.
Ja, men du är här.
Jag är strax tillbaka.
- Allihop! - Ja, jag mår bra.
Lite trött på grund av jetlag, men annars mår jag bra.
Ja.
Och du?
Jaha?
Jag kollar när jag kommer tillbaka, men jag hinner inte just nu.
Ja.
Jag älskar er, flickor.
- Drick lite vatten. - Varför är du så tung?
- Lorenzo, drick lite vatten. - Jag älskar dig.
Okej. Sätt dig här.
Det kom till mig när jag såg den rostiga gamla cykeln.
Jag borde ha tänkt på det förut.
Känner du lukten av sellerirot?
- Ja. - Luktar det som vid provet?
- Nej. - Nix.
För det var inte sellerirot du kände lukten av.
Bättre, va?
Det närmar sig.
Vet du vad skillnaden är?
Oxidering. För vinet är äldre.
Vi kan ha sellerirot i ett ungt vin.
Men med åren blir det...
Tryffel. Jäklar, där har vi det.
Det förändrar allt.
Tryffeln ger oss två nyckelelement.
Ett, det måste finnas Cabernet Sauvignon eller Cabernet Franc i blandningen.
Det måste vara en fin årgång Bordeaux eller ett fint vin gjort med Cabernet.
Och två, tryffeln är ett tecken på vinets mogningsprocess.
Så det måste vara äldre än 2006.
Och det är bara möjligt med väldigt fina viner.
Okej, vi går.
Okej.
De här vinerna passar in.
Tyvärr kan du inte få smaka dem.
Vi har dem inte här,
och med tanke på tiden det skulle ta att få tag i dem,
hinner vi inte.
Problemet är att både Vega Sicilia och Cheval Blanc
görs på exakt samma vinsorter.
Det vore väldigt svårt att skilja dem åt.
Vi ska inte söka efter vad de har gemensamt,
utan efter vad som skiljer dem åt.
Cheval Blanc har en klassisk mogningsprocess i nya fat.
Vega Sicilia Unico lagras i träfat i minst sex år,
en av de längsta mogningsprocesserna
i världen för rödvin på träfat.
Du får inte missa det här vid en vinprovning, Camille.
Så, Cheval Blanc: nya fat.
Vega Sicilia: gamla fat.
Det svåra blir att hitta rätt årgång,
och det kan vi inte hjälpa dig med.
Du måste klara dig själv.
Toppen.
Jag är Issei Tomine.
Jag blev ombedd att komma hit.
Det är dags, de väntar på dig.
God morgon.
Som utlovat, här är vinet som du ska blindtesta
innan du lämnar in dina svar för provet.
Jag börjar med herr Tomines svar, vilket är...
Chateau Cheval Blanc, 1999.
Och fröken Légers svar.
Chateau Cheval Blanc, 2000.
Vinet ni smakade är ett...
Chateau Cheval Blanc...
...1999.
Herr Tomine vinner omgången.
Beträffande nästa test får ni detaljerna imorgon
på mitt kontor, kl 16:00.
Redan?
Det första provet har ägt rum.
Båda kandidaterna för arvet efter herr Alexandre Léger
identifierade rätt vin.
Men herr Tomine vann omgången
genom att identifiera rätt årgång.
Ursäkta mig.
- Hallå. - Honoka.
Du har väl inte glömt?
Hur dags tror du att du kommer?
Hur kunde du göra så mot mig?
Varför stoppade du honom inte?
Han vann omgången. Hör du det?
Det är ditt fel.
Det är den stora nyheten nu.
Jag vet verkligen inte.
Men jag sa åt honom.
Du är inkompetent. Totalt värdelös.
Du gör jämt tvärtemot min vilja.
Jag ångrar att jag nånsin mötte dig.
Har ni ett stort kuvert?
Ja. Ett ögonblick.
- Här är det. - Tack.
Får jag be er att överlämna det?
Ja, sir.
BASERAD PÅ MANGAN KAMI NO SHIZUKU
Undertexter: Bengt-Ove Andersson