PREPÁČ, NEMOHLA SOM ŤA POBALIŤ. VEĽA ŠŤASTIA :)
BOŽSKÉ KVAPKY
PAPRAĎ
Test je o päť dní a identifikovala si len jednu arómu.
Viem, že si unavená, ale pokračujeme.
Nevzdávame sa.
Neprehltni, jasné?
Vypľuj.
Dobre.
„Koreň zeleru,
kakao, ceruzka, krieda, papraď,
íl, sladovka.“
Určite tam je koreň zeleru?
Nie, nie určite.
Spomínaš si na čudný šalát
so zelerom a majonézou z jedálne?
Chutil rovnako.
Nuž, lebo väčšinou je koreň zeleru v bielych vínach,
ako vo vínach z Loiry alebo Grécka, ale nie v červených.
Si si úplne istá?
Thomas, ja neviem.
Ja už neviem. Moja hlava...
Prepáč, ale arómy, ktoré opisuješ,
nepasujú k žiadnemu vínu, aké poznám a šaliem z toho.
Na dnes stačilo.
Pekne sme pokročili.
Idem spať.
- Dobrú noc. - Dobrú noc.
„Mirabelka,
čučoriedka,
koreň zeleru,
kakao, ceruzka,
krieda,
papraď,
íl, sladovka.“
Mirabelka, čučoriedka.
Koreň zeleru?
Kakao, ceruzka, krieda,
papraď, íl, sladovka.
Mirabelka, čučoriedka,
koreň zeleru, kakao, ceruzka, krieda,
papraď, íl, sladovka.
Mirabelka, čučoriedka,
koreň zeleru, kakao, ceruzka,
krieda, papraď, íl, sladovka.
Čo hľadáš?
Pomôžem ti?
Dobre.
Čo tu robíte?
Dobre.
Mám to.
To je ono.
V roku 1986
vinohradník z Touraine, André Gigon,
sa rozhodol, že rehabilituje starú odrodu viniča,
„Lignage“, ktorú nikto nevyužíval od druhej svetovej vojny.
Je to veľmi špeciálna odroda
a vytvoril mimoriadne červené, ako aj biele víno.
Pred mnohými rokmi som obe ochutnal už si spomínam.
Mätúce, ale vyberané.
- „Lignage“. - Áno.
Super. Kde ho nájdeme?
No, nenájdeme.
André Gigon v roku 1996 zbankrotoval.
- Doriti. - Čo?
Poslednú fľašu pred piatimi rokmi vydražili Američania.
Za koľko?
10 000 eur.
- No doriti. - Hej.
Nejaké ďalšie fľaše predali za rovnakú cenu po celom svete.
Dnes večer odlietam do Tokia. Musím to víno nájsť.
Musím ho pre istotu ochutnať.
Nemám na výber.
Musím ísť za ním a požiadať ho o fľašu.
Len jednu.
Čo spravíš, ak ju predá za 10 000 eur?
Môžem ti pomôcť, ak treba.
- Nie, Philippe, to nemôžem prijať... - Ideme.
Čože? Ale...
Máš niekoho?
Je to komplikované.
Čo je komplikované?
Ja a muži, vo všeobecnosti.
Dobre.
Ale už si mala vzťahy, že?
Áno, áno. Áno, áno. Teda...
nič vážne.
Vieš, keď si dievča, ktoré nemôže ísť do reštaurácie,
ktoré nemôže ísť na párty, lebo ako jediná nepije alkohol...
Inými slovami, niekto, kto „si nemôže užiť maličkosti“.
No, muži obvykle také dievča pokladajú...
- Chápem. Hej. - Hej.
A mám 29 rokov a stále bývam s mamou, fakt úbohé.
Nuž, tak vitaj v klube.
Bývam a pracujem s otcom, takže vidíš, o nič lepšie.
Hej. Netráp sa.
Prišla nová Camille.
Camille 2,0.
Super.
„AROMATICKÁ PALETA“
Už sme skoro tam.
Kde sú vinice?
Dobrá otázka.
Dobrý deň.
Pán Gigon?
André Gigon?
Áno?
Zdravím. Prepáčte, hľadáme Andrého Gigona.
To je on. Som jeho syn. Pomôžeme vám?
Pohovoríme si?
O čom?
Otec strávil život tvorbou nových vín
a experimentoval s novými pracovnými technikami.
Ako úplne prvý vyprodukoval organické víno.
Snažil sa rehabilitovať zabudnuté odrody.
Ako napríklad Lignage?
Áno, iste. Pri tom som bol.
Otec v to veril, tak ako ja.
Všetku energiu a úspory dal do toho.
Podarilo sa mu vytvoriť úžasné víno, ktoré súperilo s najlepšími,
a to všetko vďaka neznámej odrode.
Dal do toho všetko, ale nevyrábali sme dostatočné množstvo.
Boli sme malá firma.
Nemali sme ani dosť peňazí na marketing,
takže nikto nevedel o víne, okrem pár zvedavcov.
Naša firma zbankrotovala v roku 1996.
Mali sme desať úrod. Ani viac, ani menej.
Predali sme všetko, čo sme mali, aby sme splatili dlhy.
Uvedomil som si, že niektorí zarábali nečestne.
Desaťtisíc eur za fľašu, ktorú sme predali za 40 frankov.
Pán Gigon, nemáte náhodou niekde stále fľašu Lignage?
Víno, čo ste ochutnali v súboji,
je podľa vás naše?
Mohlo by byť, ale pre istotu ho musím ochutnať.
Prepáčte, všetko som predal.
Z aróm, čo si pamätám,
je tam jedna, ktorá sa väčšinou nespája s červeným vínom.
Koreň zeleru.
Počuješ, oci?
Koreň zeleru.
Jedinečnosťou Lignage je jeho schopnosť zaradiť sa medzi červené aj biele víno.
Otcovi sa podarilo vytvoriť dve farby v jednom ročníku.
Mohli sme cítiť arómy červeného v bielom
a arómy bieleho v červenom.
Takže koreň zeleru tam pokojne môže byť.
Fľaša, ktorú hľadáte, by mohla byť Lignage, ročník 1987.
Dovidenia, ďakujem.
Ďakujeme.
Ďakujem.
Popravde, je to smiešne. Mohol by som ťa zobrať.
Netráp sa.
Máš pred sebou dlhú cestu.
Odvezie ma priamo na letisko. Je to jednoduchšie.
Chcela som sa ti za všetko poďakovať.
Ani si nevieš predstaviť. Ďakujem veľmi pekne.
- Dobrý. - Dobrý.
Dobrý.
Nuž, tak si dávaj pozor.
- Daj vedieť. - Hej.
Poďakuješ aj svojmu otcovi?
Áno, iste, poďakujem.
Ahoj, Camille Légerová.
Ahoj, Thomas Chassangre.
Čau.
Teší ma. Som Tomine.
Jurika Kataseová.
Môžem?
Chcel som sa s vami stretnúť,
pretože píšete o Légerovom závete.
Rád by som, aby ste moje slová uverejnili ako oficiálne vyhlásenie.
Ja, Issei Tomine, chcem odstúpiť zo súboja pána Alexandra Légera,
aby som sa úplne venoval rodinnej firme: Tomine Diamonds.
To je všetko?
Ako to myslíte?
Som sklamaná.
Nabudúce skrátka pošlite e-mail, prosím.
Tak sa obaja vyhneme strate času.
Takže, povedali ste, že sa chcete sústrediť na rodinnú firmu.
Pravdou je, že chcete odstúpiť, lebo sa bojíte, však?
O čom to hovoríte?
Bojíte sa, že váš imidž utrpí, keď prehráte s cudzinkou
a navyše aj dcérou Alexandra Légera.
Chápem.
Robila som si rešerš.
Stretla som sa s vašimi spolužiakmi z enologickej školy.
Všetci hovorili, že ste boli najtalentovanejší.
Preto si vás vzal Léger pod krídla.
Predtým to nikdy neurobil.
Vraveli, že len vy dokážete poraziť Légerovu dcéru...
a zvíťaziť nad hocikým.
Vraj žijete len pre víno.
Ak tu niekto nie je úprimný, nie som to ja.
Tak čo teda teraz urobíte? Vzdáte to či nie?
Nie je to ľahké?
Nechám vás.
Zamyslite sa nad tým.
Rád ťa vidím, Camille.
Pozri.
„Súboj storočia“.
„Dobývanie červeného zlata“. „Francúzsko-japonský duel“.
Si v správach, nielen tu, všade.
Tento mám najradšej.
„Dávid proti Goliášovi“. A ty si Dávid, jasné?
- Hej, super. - Tvoríš dejiny, mladá slečna.
Mijabi! Lorenzo!
Kde ste?
- Čo je? - No tak, poď sem.
Lorenzo je môj synovec.
Chce byť someliérom, tak som požiadal Mijabi o tréning.
Má veľký potenciál, ale povedzme...
- Mohol by byť lepší. - Hej.
Pozri naňho. Je na seba hrdý.
Nečudo, že rodičov priviedol do zúfalstva.
Lorenzo, toto je tá slávna Camille.
Vitaj v Japonsku, Camille.
- Ďakujem. Ahoj. - Mijabi! Tu si.
Takže, vo Francúzsku Camille osvietilo.
No tak, povedz im to.
Myslím, že víno z prvej úlohy by mohlo byť Lignage, vinica Gigon, 1987.
Od: „Nikdy som si nedala kvapku vína“
prešla na: „Je to Lignage, vinica Gigon, 1987.“
Môžem sa aj mýliť. Teda, ani som ho neochutnala, takže...
Fľašu Lignage, z vinice Gigon mám v jednej zo svojich reštaurácií v Osake.
Ale je to ročník 1990, nie 1987.
A čo je horšie...
Cena.
Hej. 12 000 eur.
Verím v teba, Camille.
Ale nemôžem otvoriť fľašu v hodnote 12-tisíc eur len pre „mohlo by byť“.
Dúfam, že to chápeš.
Dnes večer príde pán Matsubara.
Pán Matsubara?
Bohatý podnikateľ.
A veľmi poverčivý.
Vždy, keď sem prišiel so zákazníkom, dohodli sa.
Takže sem chodí často.
Mijabi sa ho môže pokúsiť presvedčiť, aby otvoril Lignage.
Ale je tu problém.
Fľaša sa otvára pred zákazníkom.
Nikdy neopúšťa miestnosť.
A pán Matsubara nie je človek, ktorý necháva čo i len kvapku.
Doriti.
Keby som sa len priblížila a ovoňala víno,
tak možno...
Dobre.
Postarajte sa o Camille.
Požiadam, nech z Osaky pošlú fľašu.
„Postarajte sa“?
Víno, ktoré budeš rozlievať, je citlivé.
Nemalo by byť stočené.
Mala by si ho otvoriť a hneď ho ponúknuť pánovi Matsubarovi.
Po prvé,
víno predstavíš zákazníkom čelom s etiketou.
Po druhé, ohlásiš víno.
Bla, bla, bla.
Po tretie, fóliu odrežeš tesne pod hrdlom fľaše.
Točí sa nôž, nie fľaša,
aby zákazník vždy videl etiketu.
Utrieš okraj korku, aby si utrela potenciálnu pleseň.
Potom umiestniš vývrtku.
Keď je vývrtka poriadne zarytá,
prvý zárez ukotvi na hrdlo fľaše.
Vytiahni ju, aby si ho odstránila.
To isté aj na druhej úrovni.
Dokonči to rukou pre väčšiu rezervovanosť, aby si sa vyhla zvuku,
je príliš agresívny.
Prepáč. Mne sa páči.
Akoby hovorilo „čas na párty“.
Takže žiadna párty?
Potom skontroluješ, či necítiť korok
a znova utrieš krk fľaše.
Potom prejdeš k pravici zákazníka, aby si mu ho naliala.
Znova utrieš krk fľaše, aby si sa uistila, že nenakvapká na etiketu.
A potom počkáš na schválenie zákazníka, než naleješ ďalším.
Ďakujem.
Teraz ty.
Bla, bla, bla.
Otec ma naučil, ako to robiť...
keď som mala osem.
Možno som vám to predtým mala povedať.
Prepáčte.
Hej, to si mohla.
To je on.
- Vďaka, Mijabi. - Nemáš zač.
Si naj. Zbožňujem ťa. Ďakujem ti veľmi pekne!
Nemáš začo, nemáš začo.
Máš ho?
- Je tu Matsubara? - Hej, je.
Ďakujem!
Dobrý večer.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Lignage, vinica Gigon, 1990.
Pán Matsubara!
Dobrú chuť.
- Ďakujeme. - Vďaka.
Tak?
Neviem. Nie som si istá. Musím ho ochutnať.
To nie je ono.
Nie.
- Skvelá práca. - Vďaka.
Vedela si, že druhé meno mám japonské?
Šizuku.
Kvapka?
Áno.
Môj otec, vizionár. A pozri teraz na mňa.
Hej.
Nebuď na seba taká tvrdá.
Prepáč, toto musím zdvihnúť.
- Haló? - Ahoj.
Chcel som sa uistiť, či si v poriadku.
Aký bol výlet?
Si nervózna?
Zmýlili sme sa. Nie je to Gigon.
Nie. Doriti, doriti!
Hej.
- Počúvaj, ešte nie je koniec. - Mám už len 48 hodín.
No určite to tak vyzerá.
A čo Luca? Nemôže ti pomôcť?
Nie, myslím, že už urobil dosť.
Plytvala som vaším časom.
Nie, nie, nie. Camille, nevzdávaj sa, počuješ.
Jasné?
Chýbaš mi.
Zlatko?
- Idem si zabehať. - Dobre.
Ľúbim ťa.
Kde je?
Kde je Isseiovo vyhlásenie?
Vravel, že ho vydá.
Si si tým istá?
Áno, som.
Prečo sa bojíš?
Bojíš sa svojho syna?
Ak naňho ešte zatlačím, odstrihne ma.
Už neviem, ako k nemu pristupovať.
Myslím, že si na syna príliš tvrdá.
Skús naňho byť aspoň raz milá.
Chceš prestávku?
Čo sa deje?
Mám padáka?
Isteže nie, no tak.
Nezabudla si na štvrtkový večer, však?
Isteže nie.
Neboj sa.
Hirokazu.
Musím ťa požiadať o láskavosť.
Počúvam.
Musíš sa porozprávať s Isseiom,
aby si zistil, čo si myslí.
Ešte sa nevyjadril?
Stále má zmiešané pocity.
Chceš, aby som mu pomohol ujasniť si názor?
Áno. Prosím.
Prečo ja?
Teba počúva.
Tvoj názor rešpektuje oveľa viac ako môj.
Preto.
A čo ak zmenil názor?
No, tak ho donúť ho znova zmeniť.
Ale čo mu mám povedať?
No, očividne...
syn musí poslúchať rodičov, rešpektovať a nasledovať rodinnú tradíciu.
Jeho miesto je tu a nie inde.
Ale čo ak s tým nesúhlasím?
Čo tým chceš povedať?
Chcem tým povedať, že víno môže byť jeho cesta.
Dopekla, o čom to hovoríš?
Chceš ho vyhnať do náručia Alexandra Légera?
Hovorím ti svoj názor, lebo si sa pýtala...
Nepotrebujem tvoj názor.
Nanešťastie, na to je už príliš neskoro.
Chcem, aby sa Issei rozhodol správne.
Chápeš?
- Neverím! - Prekvapenie!
Čo tu robíš?
Neznášam, keď mi niekto zloží.
- Dobrý. - Slečna Légerová.
Hľadám Lucu.
Je v pivnici.
Poď!
Vieš po japonsky?
Áno!
Camille.
Chýbala si.
- Kto je to? - Toto je Thomas.
- Thomas Chassangre. - Áno.
Vitajte.
Gratulujem k spolupráci s Camille. Úžasné.
Ďakujem.
Vám dvom to spolu sekne.
Počuj, rozhodol som sa.
Moja pivnica je tvoja. A požičiavam ti Lorenza a Mijabi.
- Luca nemusíš... - Netráp sa. Nech som hrdý.
- Ahoj. - Čau.
To je tvoj priateľ?
Ach, nie. Nie, nie.
Sme len kamaráti.
Takže, čo tu máte?
- V poriadku? - Fajn. Dajme si pauzu.
Oci.
Oci,
asi som našiel svoju cestu.
Víno je môj život.
Ak sa ho teraz vzdám, po zvyšok života budem nešťastný.
Ako vy všetci.
Issei,
podľa mňa by si mal odstúpiť.
Syn musí poslúchať rodičov.
Tak to je. Taký je život.
- Poslala ťa mama, však? - Vôbec nie.
Nevieš klamať.
Vždy si mi rozumel len ty.
Som fakt hlúpy, že som v to dúfal.
Prečo niečo také hovoríš?
„Tak to je. Taký je život“? To nič neznamená!
Kde máš hrdosť?
Ako môžeš rešpektovať niekoho, kto nemá rád ani sám seba?
Prepáč,
ale ešte ako dlho budeš znášať, ako sa k tebe mama správa?
Si len zbabelec.
Toto nie. Veľmi ma to mrzí.
Dobre, čo mu chýba?
Vždy to isté. Chýba ten posratý koreň zeleru.
Určite bol vo víne, ktoré som ochutnala.
No, takmer.
Alebo to možno nie je koreň zeleru. Možno je to iná, podobná aróma?
Neviem. Som stratená. Prepáčte.
Viete, čo potrebujeme?
Prestávku.
Vyčistiť si hlavy.
Nabiť baterky. Chápete?
To potrebujeme.
Pretože niekedy,
keď prestaneš hľadať, vlastne nájdeš, čo hľadáš.
No tak, ľudia. Pozývam.
Whisky!
Tom. Camille. Mijabi.
No doriti.
- To je dobré. - Superské.
Tú poznám.
Kam to ide?
Pohovoríme si?
O čom?
O tebe, že si tu, teraz.
Potrebuješ pomoc. A si kamarátka, tak som prišiel.
Prešiel si tisíce kilometrov pre priateľstvo?
Áno.
A pretože môj otec to sľúbil tvojmu.
Pamätáš si, čo posledné som ti povedala do telefónu?
Camille, niekoho mám.
Áno, ale si tu.
Hneď som späť.
- A všetci! - Fajn.
Som trochu unavený kvôli časovému posunu, ale v pohode.
Hej.
A ty?
Áno?
Pozriem sa na to, keď sa vrátim, ale popravde, teraz nemám čas.
Áno.
Hej.
Milujem vás, dievčatá.
- Vodu. - Prečo si ťažký?
- Lorenzo, daj si vodu. - Naozaj.
Dobre. Sadni si sem.
Napadlo mi to, keď som videl starý hrdzavý bicykel.
Mal som na to prísť skôr.
Cítiš koreň zeleru?
- Áno. - Vonia ako to z testu?
- Nie. - Nie.
Pretože si necítila koreň zeleru.
Lepšie, však?
Už je to podobnejšie.
Vieš, v čom je rozdiel?
Oxidácia. Lebo víno je staršie.
Aróma koreňa zeleru môže byť v mladom víne.
Ale rokmi sa z nej stáva...
Hľuzovka. Ach, doriti. To je ono.
No, to mení celú situáciu.
Hľuzovka prináša dva kľúčové prvky.
Po prvé, v zmesi musí byť Cabernet Sauvignon alebo Cabernet Franc.
Musí to byť starý ročník bordeaux, alebo svetové víno s cabernetom.
A po druhé, hľuzovka je znakom procesu dozrievania vína.
Takže musí byť staršie ako 2006.
A to sú len veľmi, veľmi skvelé vína.
Dobre, poďme.
Dobre.
Tieto vína by mohli pasovať.
Nanešťastie ich nebudeš môcť ochutnať.
Nemáme ich tu
a vzhľadom na čas a úsilie, ktoré si vyžaduje ich hľadanie,
by bolo príliš neskoro.
Problémom je, že Vega Sicilia, ako aj Cheval Blanc
sú vyrobené z presne rovnakých odrôd viniča.
Len veľmi ťažko sa dajú odlíšiť.
Nemali by sme hľadať, čo majú spoločné.
Mali by sme hľadať, čo ich odlišuje.
Cheval Blanc má klasický proces dozrievania v nových sudoch.
Vega Sicilia Unico ostáva aspoň šesť rokov v dreve,
jeden z najdlhších procesov dozrievania
na svete pre červené vína v dubových sudoch.
Pri ochutnávaní sa to nedá prehliadnuť.
Takže Cheval Blanc: nové sudy.
Vega Sicilia: staré sudy.
Bude ale ťažké nájsť ročník
a s tým ti nedokážeme pomôcť.
Si na to sama.
Super.
Som Issei Tomine.
Povedali mi, že mám prísť.
Je to tu, čakajú na vás.
Dobré ráno.
Tak, ako som sľúbil, tu je víno na ochutnávku naslepo,
než odpoviete v teste.
Začnem odpoveďou pána Tomineho, ktorá znie...
Chateau Cheval Blanc, 1999.
Slečna Légerová, teraz vaša.
Chateau Cheval Blanc, 2000.
Víno, ktoré ste ochutnali je...
Chateau Cheval Blanc...
1999.
Pán Tomine vyhral tento test.
O druhom teste vás budem informovať zajtra
o 16.00 vo svojej kancelárii.
Už zajtra?
Odohral sa prvý test.
Obaja uchádzači o dedičstvo pána Alexandra Légera
identifikovali správne víno.
Ale pán Tomine vyhral test,
keď identifikoval správny ročník.
Ospravedlň ma.
- Haló. - Honoka.
Nezabudla si, však?
Kedy asi prídeš?
Ako si mi to mohol urobiť?
Prečo si ho nezastavil?
Vyhral test. Počuješ ma?
Je to tvoja vina.
Je to všade v médiách.
Naozaj neviem.
Ale povedal som mu to.
Si neschopný. Úplne nepoužiteľný.
Vždy mi stojíš len v ceste.
Kiežby som ťa nikdy nestretla.
Máte veľkú obálku?
Áno. Počkajte, prosím.
- Tu je. - Ďakujem.
Môžete to doručiť?
Áno, pane.
PODĽA MANGA KOMIKSU KAMI NO SHIZUKU TADAŠIHO AGIU/ŠU OKIMOTOVEJ.
Preklad titulkov: Jozef Ferencz