UNDSKYLD, JEG IKKE HJALP MED AT PAKKE.
BREGNE
Du skal svare om fem dage og har kun én aroma.
Jeg ved du er træt, men vi fortsætter.
Vi giver ikke op.
Og du synker det ikke.
- Spyt det ud. - Javel.
Selleri.
Kakao, blyant, kridt, bregne,
ler, lakrids.
Er du sikker på selleri?
Sikker? Nej.
Men du ved, den der underlige salat med selleri og mayonnaise i kantinen?
Den havde samme smag.
Normalt finder man selleri i hvidvin.
I en Loire eller i græsk vin, men ikke i rødvin.
Men du er sikker?
Jeg ved det ikke, Thomas. Mit hoved er ved at sprænges.
Undskyld, men de aromaer, du nævner,
passer ikke til nogen vin, jeg kender, og det gør mig vanvittig.
Vi stopper for i aften. Vi er nået langt.
Jeg går i seng.
- Godnat. - Godnat.
"Mirabelle, blåbær...
...selleri...
...kakao, blyant, kridt...
...bregne...
...ler, lakrids."
Mirabelle, blåbær.
Selleri?
Kakao, blyant, kridt,
bregne, ler, lakrids.
Mirabelle, blåbær,
selleri, kakao, blyant, kridt,
bregne, ler, lakrids.
Mirabelle, blåbær,
selleri, kakao, blyant, kridt, bregne, ler, lakrids.
Hvad leder du efter?
Skal jeg hjælpe?
Okay.
Hvad laver I?
Okay.
Her er den.
Der.
I 1986 besluttede vinavleren André Gigon fra Touraine
at genindføre en gammel druesort,
som ingen havde brugt siden 2. verdenskrig. "Lignage."
Det er en meget speciel drue,
og han lavede en helt enestående vin. Både rød og hvid.
Jeg smagte dem begge for længe siden. Nu husker jeg det.
Forbløffende, men fremragende.
- "Lignage"? - Ja.
- Super. Hvor finder vi den? - Den findes ikke mere.
André Gigon gik fallit i 1996.
- Pis. - Hvad?
Den sidste flaske blev solgt på auktion for fem år siden til USA.
Til hvilken pris?
10.000 euro.
- Hold da kæft. - Ja.
De andre flasker blev solgt til samme pris over hele verden.
Jeg rejser til Tokyo i aften. Jeg må finde den vin og smage den.
Jeg er nødt til det. Jeg må spørge, om der ikke er en flaske tilbage. Bare én.
Og hvis han vil have 10.000 euro?
Jeg kan godt hjælpe dig.
- Nej, det skal du ikke. - Jo, kom.
Hvad? Men...
- Har du en kæreste? - Det er lidt kompliceret.
Hvad er?
Mig og mænd generelt.
Okay.
- Men du har haft en? - Ja ja. Ja, eller...
Ikke noget seriøst.
Når man er en pige, der ikke kan gå på restaurant
og ikke går til fest, fordi man er den eneste, der ikke drikker...
Kort sagt en pige, der ikke nyder livet.
Ja, så synes de fleste fyre, at man...
- Jeg forstår. - Ja.
Jeg er 29 år og bor hos min mor, så det er virkelig ynkeligt.
Velkommen i klubben.
Jeg bor hos og arbejder for min far, så det er ikke bedre.
Du skal ikke være nervøs. Den nye Camille er kommet.
Camille 2.0.
Fedt.
"AROMATISK PALET"
Nu er vi der.
Hvor er vinmarkerne?
Godt spørgsmål.
Goddag.
Hr. Gigon?
André Gigon?
Ja?
Goddag. Undskyld. Vi søger André Gigon.
Det er ham. Jeg er hans søn. Hvad vil I?
- Kan vi tale sammen? - Om hvad?
Hele sit liv skabte min far nye vine og eksperimenterede med nye teknikker.
Også økologisk vin, længe før det blev moderne.
- Han genindførte glemte druesorter. - Som for eksempel Lignage?
Ja. Den var jeg med til at lave. Vi troede begge to på det.
Han lagde al sin energi og alle sine penge i det.
Han lavede en fantastisk vin, som kunne måle sig med de bedste,
fra en druesort, som ingen kendte.
Han knoklede, men vi producerede ikke nok. Vi var for små.
Og vi havde ikke penge til marketing,
så ingen kendte vores vin. Kun enkelte nysgerrige.
Vi gik fallit i 1996. Vi nåede igennem nøjagtig ti årgange.
Vi solgte alt for at betale gælden.
Senere så jeg, at flere tjente kassen.
10.000 euro for en flaske, som vi solgte for 40 franc.
Hr. Gigon, I har vel ikke en enkelt flaske Linage tilbage?
Den vin, du smagte i konkurrencen... Tror du, det er vores?
Muligvis, men jeg må smage den for at være sikker.
Beklager, jeg har solgt det hele.
Blandt de aromaer, jeg kan huske,
er der en, som åbenbart ikke normalt forbindes med rødvin. Selleri.
Hørte du det, far? Selleri.
Det unikke ved Linage-druen er dens evne til at blive til både rødvin og hvidvin.
Min far lavede begge farver af samme høst.
Vi kunne smage aromaer fra rødvinen i hvidvinen og omvendt.
Så selleri er meget muligt.
Den flaske, I søger, kan meget vel være en Lignage 1987.
- Farvel og tak. - Tak.
Tak.
Sikke noget pjat. Jeg kan køre dig.
Hold nu op. Du har langt hjem. Han kører mig direkte til lufthavnen.
Jeg vil gerne sige tak for din store hjælp.
Det var virkelig dejligt Tusind tak.
- Goddag. - Goddag.
Nå, men pas godt på dig selv.
- Vi snakkes ved. - Ja. Hils din far og sig tak.
Ja, selvfølgelig.
- Farvel, Camille Léger. - Farvel, Thomas Chassangre.
Hej.
- Goddag, jeg hedder Tomine. - Yurika Katase.
Må jeg?
Jeg ville møde Dem, fordi De dækker historien om Léger-testamentet.
Jeg vil bede Dem offentliggøre følgende meddelelse fra mig.
Jeg, Issei Tomine, ønsker at trække mig fra Alexandre Légers konkurrence
for at bruge al min tid på familiens virksomhed, Tomine Diamonds.
Var det alt?
Hvad mener De?
Det var ret skuffende.
Næste gang kan De bare sende en e-mail. Så undgår vi begge at spilde tiden.
De har altså valgt at ære familietraditionen?
Det skyldes ikke, at De er bange?
Hvad mener De?
De er bange for at tabe ansigt til en kvinde fra en anden verden,
som oven i købet er Alexandre Légers datter.
Jeg forstår det godt. Jeg har lavet min research.
Jeg mødte nogle af Deres medstuderende fra ønologistudiet.
De fortalte, at De var den dygtigste, og derfor tog Léger Dem under sin vinge.
Det var aldrig sket før.
I følge dem er der kun én, der kan slå Légers datter...
...og alle andre for den sags skyld, og det er Dem.
De sagde, at det eneste, De lever for, er vin.
Så hvis der er nogen her, der ikke er ærlig, er det ikke mig.
Så hvad gør De? Giver De op eller ej?
Det er ikke så nemt, vel?
Jeg går nu.
Tænk Dem nu godt om.
Godt at se dig, Camille.
Se her. "Århundredets dyst."
"Går efter det røde guld." "Fransk-japansk duel."
Du er den store nyhed ikke bare her, men overalt.
Her er den bedste. "David mod Goliat." Og du er David.
- Ja... super. - Det er historisk, unge dame.
Miyabi! Lorenzo! Hvor er I?
- Hvad nu? - Kom herover.
Lorenzo er min nevø.
Han vil være sommelier, så jeg bad Miyabi lære ham op.
Han har et stort potentiale, men...
- Han kunne være bedre. - Ja.
Se ham. Han er stolt af sig selv. Ikke så sært, hans forældre fortvivler.
Lorenzo, det er den berømte Camille.
Velkommen til Japan, Camille.
- Tak. Goddag. - Miyabi! Nå, der er du.
I Frankrig fik Camille en åbenbaring. Fortæl dem det.
Jeg tror, vinen i den første udfordring, kan være en Lignage, Domaine Gigon, 1987.
Hun gik fra aldrig at have drukket en dråbe vin,
til "det er en Lignage, Domaine Gigon, 1987".
Jeg kan også tage fejl. Jeg smagte jo slet ikke vinen, så...
Jeg har en flaske Lignage, Domaine Gigon i en af mine restauranter i Osaka.
Men det er en årgang 1990, ikke 1987.
- Og hvad værre er... - Prisen.
Ja. 12.000 euro.
Jeg tror på dig, Camille.
Men jeg kan ikke åbne en flaske til 12.000 euro for et "muligvis".
Det forstår du vel.
- Hr. Matsubara kommer i aften. - Hr. Matsubara?
Hr. Matsubara?
En rig forretningsmand. Og meget overtroisk.
Hver gang han kommer her med en klient, får han aftalen i hus. Så han kommer tit.
Miyabi kan måske overtale ham til at åbne den Lignage.
Men der er et problem.
Flasken åbnes foran kunden. Den forlader aldrig lokalet.
Og hr. Matsubara er ikke typen, der levner en dråbe.
Pis.
Hvis jeg kan komme tæt på og lugte til vinen, kan jeg måske...
Okay.
I tager jer af Camille. Jeg får flasken sendt fra Osaka.
"Tager jer af"?
Vinen, du skal servere, er følsom. Den må ikke dekanteres.
Du åbner den, og hr. Matsubara smager med det samme.
Først viser du vinen med etiketten vendt mod gæsten.
Dernæst præsenterer du vinen.
Bla bla bla.
Så skærer du folien lige under halsens nederste ring.
Kniven drejer, ikke flasken, så gæsten altid kan se etiketten.
Du tørrer propkanten for at fjerne eventuel skimmel.
Stik proptrækkeren i.
Når den er skruet godt i, sætter du første hak mod flasken.
Tryk, og træk proppen op.
Gør det igen i andet hak.
Til sidst bruger du hånden, så du diskret undgår et smæld, som er for aggressivt.
Undskyld. Jeg kan godt lide smældet. Det fortæller, at der er fest.
Nå, ingen fest?
Du sikrer dig, at der ikke er proplugt.
Og tørrer igen flaskehalsen.
Efter det går du om på gæstens højre side og skænker.
Du tørrer igen flasken, så der ikke drypper vin ned på etiketten.
Du afventer gæstens godkendelse, før du fortsætter.
Tak.
Din tur.
Bla bla bla.
Min far lærte mig det...
...da jeg var otte.
Det skulle jeg måske have sagt.
Undskyld.
Ja, du kunne have sagt det.
Det er ham.
- Tak, Miyabi! - Det var så lidt.
- Du er bare den bedste. Jeg elsker dig! - Det var så lidt.
Fik du den?
- Er Matsubara kommet? - Ja.
Tak!
Godaften.
- Godaften. - Godaften.
Lignage, Domaine Gigon, 1990.
Hr. Matsubara!
- Velbekomme, de herrer. - Tak.
Nå?
Jeg er ikke helt sikker. Jeg er nødt til at smage den.
Det er ikke den.
Nej.
- Det gik rigtig fint i aften. - Tak.
Ved du, at mit mellemnavn er japansk?
Shizuku.
- "Dråbe"? - Ja.
Min visionære far. Og se mig nu.
Så. Vær ikke så hård ved dig selv.
Jeg må lige tage den.
- Hallo? - Hej.
Jeg ville bare høre, om det gik godt. Havde du en god tur? Ikke alt for nervøs?
Vi tog fejl. Det er ikke Gigons vin.
- Pis, pis, pis! - Ja.
- Det er ikke slut endnu. - Jeg har 48 timer. Så næsten slut.
- Kan Luca ikke hjælpe dig? - Nej, han har gjort rigeligt.
I har spildt jeres tid.
Nej nej. Camille, du giver ikke op.
Okay?
Jeg savner dig.
Skat?
- Jeg løber en tur. - Okay.
Jeg elsker dig.
Hvor er den? Hvor er Isseis bekendtgørelse?
Han gør det.
- Er du sikker på det? - Ja, jeg er.
Hvad er du bange for? Er du bange for din søn?
Hvis jeg presser ham mere, lukker han mig ude.
Jeg ved ikke længere, hvad jeg skal stille op med ham.
Du er for hård ved din søn.
Prøv at være lidt sød ved ham.
Tag en pause.
Hvad sker der?
- Bliver jeg fyret? - Selvfølgelig ikke.
- Du har vel ikke glemt torsdag aften? - Selvfølgelig ikke. Bare rolig.
Hirokazu, vil du gøre mig en tjeneste?
Jeg lytter.
Du skal tale med Issei og finde ud af, hvad han tænker på.
Har han ikke bekendtgjort det endnu?
Han er stadig i tvivl.
Skal jeg hjælpe ham med at træffe beslutningen?
- Ja tak. - Hvorfor mig?
Han lytter til dig.
Han respekterer din mening langt mere end min. Derfor.
- Hvad nu, hvis han har ombestemt sig? - Så må du tale ham fra det.
- Hvad skal jeg sige? - Det er jo klart,
at en søn skal adlyde sine forældre og respektere familiens traditioner.
Hans plads er her.
Og hvad så, hvis jeg ikke er enig i det?
Hvad mener du med det?
Jeg mener, at vinen måske er hans vej her i livet.
Hvad snakker du om?
Vil du skubbe Issei i armene på Alexandre Léger?
- Jeg siger, hvad jeg mener... - Det interesserer mig ikke.
Det er desværre for sent.
Jeg ønsker bare, at Issei træffer den rigtige beslutning.
Forstår du det?
- Det er løgn! - Surprise!
- Hvad laver du her? - Jeg hader, når folk smækker røret på.
- Goddag. - Frøken Léger.
- Jeg leder efter Luca. - Han er i kælderen.
Kom.
- Taler du japansk? - Ja.
Camille.
Vi har savnet dig.
- Hvem er det? - Det er Thomas.
- Thomas Chassangre? - Ja.
Velkommen. Tillykke med dit arbejde med Camille. Fantastisk.
Tak.
I ser godt ud sammen. Jeg har truffet en beslutning.
Min kælder er din. Og jeg låner dig Lorenzo og Miyabi.
- Luca, du behøver ikke... - Jo jo. Gør mig stolt.
Hej.
- Hej. - Goddag.
Din kæreste?
Nej. Nej, nej.
Bare venner.
Nå, hvad har I?
- Er du okay? - Ja. Lad os holde en pause.
Far.
Jeg tror, jeg har fundet min levevej.
Vin er mit liv.
Hvis jeg opgiver det, får jeg et ulykkeligt liv.
Ligesom jer.
Issei.
Jeg synes, du skal forlade den konkurrence.
En søn skal adlyde sine forældre.
Sådan er det bare. Sådan er livet.
- Det har mor bedt dig sige. - Overhovedet ikke.
Du kan ikke lyve.
Du er den eneste, der altid forstod mig.
- Det var dumt af mig at håbe. - Hvorfor siger du det?
"Sådan er det bare." Sådan noget sludder!
Hvor er dit selvværd?
Hvordan respektere en, der ikke elsker sig selv?
Undskyld, jeg siger det,
men hvor længe vil du finde dig i, at mor behandler dig sådan?
Du er en kujon.
Det er ikke den. Beklager.
Hvad mangler der?
Det er altid det samme. Det skide selleri mangler.
Vinen, jeg smagte, har det. Det er jeg sikker på.
Eller... næsten sikker.
Måske er det ikke selleri. Måske er det en lignende aroma.
Jeg ved det ikke. Jeg er kørt fast. Undskyld.
Ved du, hvad vi trænger til? En pause.
At tømme hovedet. Og lade batterierne op. Ikke?
Den slags.
For nogle gange
er det først, når man ikke leder, at man finder.
Kom, venner. Jeg giver.
Whisky, venner!
Tom. Camille. Miyabi.
Hold da kæft.
- Ah, den er god. - Rigtig god.
Den kender jeg.
Hvad skal han?
- Skal vi tale om det? - Om hvad?
At du er her nu.
Du havde brug for hjælp. Og du er min ven.
- Fløj du 10.000 kilometer for et venskab? - Ja.
Og fordi min far gav din far et løfte.
Kan du huske det sidste, jeg sagde i telefonen?
Jeg har en kæreste.
Ja, men du er her.
Øjeblik.
- Syng med! - Det går fint.
Jeg er lidt træt efter rejsen, men det går.
Ja.
Og dig?
Ja?
Jeg ser på det, når jeg kommer hjem. Jeg får ikke tid her.
Ja.
- Jeg elsker jer, piger. - Hvor er du tung.
- Drik noget vand. - Jeg elsker jer.
Sæt dig ned.
Det gik op for mig, da jeg så cyklen.
Jeg burde have tænkt på det.
Kan du lugte selleri?
- Ja. - Lugter det som den fra testen?
- Nej. - Nej.
For det var ikke selleri, du lugtede.
- Bedre, ikke? - Vi nærmer os.
Ved du, hvad forskellen er?
Iltning. Fordi vinen er ældre.
Vi kan finde selleriaroma i en ung vin.
Men med årene... bliver den til...
Trøffel.
Trøffel! For helvede. Der var den.
Det ændrer jo alt. Trøffel giver os to vigtige elementer.
Der er Cabernet Sauvignon eller Cabernet Franc i blandingen.
Det må være en Bordeaux fra en god årgang eller en god verdensvin med Cabernet.
Samtidig er trøffel et tegn på vinens aldringsproces.
Den må være ældre end 2006.
Og det er kun muligt i meget, meget gode vine.
Okay, kom så.
Okay.
Det er de vine, der passer.
Desværre kan du ikke smage dem.
Vi har dem ikke her, og det vil tage al for lang tid at skaffe dem.
Problemet er, at både Vega Sicilia og Cheval Blanc
er fremstillet på præcis samme druesorter.
Det er meget svært at smage forskel på dem.
Se ikke på, hvad de har tilfælles.
Se på, hvad der gør dem forskellige.
Cheval Blanc har en klassisk modningsproces på nye fade.
Vega Sicilia Unico ligger mindst seks år i trefade.
En af de længste aldringsprocesser
i verden for rødvin på egefade.
Du kan ikke tage fejl, når du smager den.
Så Cheval Blanc: nye fade.
Vega Sicilia: gamle fade.
Men det svære bliver at finde den rette årgang,
og det kan vi ikke hjælpe med.
- Du må klare dig selv. - Fedt.
Jeg hedder Issei Tomine. Jeg blev bedt om at komme.
Værsgo. De venter på Dem.
Godmorgen.
Som lovet er her vinen, I skal blindsmage, før I afleverer svaret på testen.
Jeg begynder med hr. Tomines svar.
Château Cheval Blanc, 1999.
Og nu frøken Légers svar.
Château Cheval Blanc, 2000.
Vinen, I smagte, er en...
...Château Cheval Blanc...
...1999.
Hr. Tomine vinder denne test.
I får detaljerne om næste test på mit kontor i morgen klokken 16.
- Allerede? - Ja.
Første test har fundet sted.
Begge kandidater identificerede vinen.
Men hr. Tomine vandt testen,
da han identificerede årgangen.
Undskyld.
- Hallo? - Honoka.
Har du glemt det?
Hvornår kommer du?
Hvordan kunne du gøre det? Hvorfor standsede du ham ikke?
Han vandt testen. Hører du mig? Det er din skyld.
- Det er i alle medier. - Det ved jeg virkelig ikke.
Jeg sagde det ellers til ham.
Du er uduelig. Fuldstændig inkompetent. Du står altid i vejen for mig.
Gid jeg aldrig havde mødt dig.
- Har De en stor kuvert? - Ja. Lige et øjeblik.
- Værsgo. - Tak.
Vil De bringe den ud for mig?
Javel.
EFTER MANGAEN KAMI NO SHIZUKU
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve