Не було значнішої місії,
не було важливішого завдання у світі,
ніж пошуки Осами бен Ладена після терактів 11 вересня.
Жадаю справедливості.
Є такий старий плакат на дикому заході, якщо правильно пам'ятаю,
де сказано: «Розшукується. Живим чи мертвим».
На це полювання США витрачало мільйони,
якщо не десятки мільйонів доларів рік за роком,
працював буквально штат з тисяч аналітиків військової розвідки США,
офіцерів розвідки.
Він був ціллю номер один, найбільш розшукуваною людиною в світі…
і рік за роком, США не знаходило навіть його слідів.
Теракти 11 вересня були найкатастрофічнішою подією,
вважаю, в історії нації з часів Громадянської війни.
Тисячі американців загинули.
Символічні будівлі, торговий центр,
лежали в руїнах.
Осама бен Ладен став уособленням ворога.
Зловмисником,
організатором того катастрофічного теракту.
Тому полювання на бен Ладена було нагальним,
щоб він не організував нічого на кшталт терактів 11 вересня.
Я точно знаю, що бен Ладен з поплічниками
знову жадають нашкодити Америці.
Бен Ладен з поплічниками жадають нашкодити союзникам.
Звідки я це знаю? Я отримую звіти розвідки
щодня, у яких зазначено, що він цього жадає.
У них на руках кров,
пролита 11 вересня й під час інших терактів проти Америки
у Кенії, Танзанії і Ємені.
Мусимо їх ідентифікувати, мусимо їх знайти і їх схопити.
ВЕРЕСЕНЬ 2010 РОКУ
ЦРУ прийшло до Білого дому десь на День Праці у 2010 році,
повідомило президенту про вартий уваги військовий табір…
ПАКИСТАН
місце в Пакистані, яке за їх підозрами потенційно може бути місцерозташуванням,
де проживає і переховується бен Ладен.
Розвідці США вдалося знайти когось,
кого вони вважали кур'єром «Аль-Каїди»
і кур'єром бен Ладена в роки після терактів 11 вересня.
Розвідці США вдалося почати відслідковувати його в Пакистані.
ДО АГЕНТСТВА ХАЙБЕРУ
Працювати в Пакистані було надзвичайно небезпечно,
надзвичайно складно,
але там уже давно був епіцентр полювання на лідерів «Аль-Каїди».
Халіда Шейха Мохаммеда й інших лідерів, власне, упіймали в Пакистані.
Білий позашляховик, яким кермував кур'єр, відстежили
до унікального військового табору у місті, яке називалося Абботтабад,
курортного міста, де розташовувалася Пакистанська військова академія,
щось на кшталт пакистанського Вест-Пойнту.
Докази на тих ранніх стадіях були щонайменше непрямі.
Була одна особа,
постійно бачили, як вона крокувала у внутрішньому дворі,
наче намагалася розім'ятися
в рамках обмеженого, маленького простору.
Ця людина мала статуру,
яка нагадувала відомі особливості статури Осами бен Ладена.
За найточнішими розрахунками розвідки США
був шанс 50 на 50, що в таборі був бен Ладен.
Коли ЦРУ представило розвіддані,
президент Обама зразу дав зрозуміти:
«Якщо вирішимо діяти,
мені потрібні варіанти».
Однією ідеєю було залучення військових США до операції
для введення штурмовго загону
«морських котиків» у військовий табір в Абботтабаді.
Авіаційними засобами, у цьому випадку гелікоптерами,
доправити штурмовий загін в табір, приземлитися там,
здійснити обшук табору,
ідентифікувати мешканців,
знайти Осаму бен Ладена, якщо він там, і тоді взяти.
Якщо чинитимуть опір,
застосовувати будь-які необхідні оборонні заходи,
щоб наші агенти були в безпеці, а тоді залишити табір.
Ось план у найпростішому викладі.
На операціях такого типу збройні сили США добре зналися,
але той факт, що її треба було проводити в Пакистані,
суверенній державі, де не мало бути присутності США,
піднімав її до надзвичайного рівня складності.
А ще було величезне роздратування від дій Пакистану.
Не було жодних сумнівів, що в Пакистані були схованки.
Пакистан вів подвійну гру,
а Сполучені Штати довго про це не здогадувалися.
У містах вони схопили багато членів «Аль-Каїди».
Але водночас вони підтримували «Талібан»
й інших повстанців.
В уряді США панував дуже реальний страх,
що окремі співробітники чи зв'язні пакистанської розвідки
цілком могли підтримувати чи захищати бен Ладена
після терактів 11 вересня.
А ще Пакистан — ядерна держава.
Ця операція могла піти шкереберть
дуже багато в чому,
мати чималі вкрай серйозні геополітичні наслідки.
У день операції
люди, залучені до прийняття рішень,
які працювали у Вашингтоні,
зібралися в Ситуаційній кімнаті Білого дому.
Початок операції пішов, як по маслу.
Переліт гелікоптерами до Пакистану пройшов непоміченим.
АББОТТАБАД
До табору прибули точно за графіком,
а потім лише через кілька секунд перебування над табором
трапилося лихо.
Гелікоптер опустився нижче, ніж розраховував пілот,
і фактично розбився під час посадки на дах будівлі в таборі.
І було цілком зрозуміло, що він звідти полетіти не зможе.
Тепер постало питання: «Що робити з тим гелікоптером,
як повернути солдатів, які в ньому летіли?»
У Вашингтоні в усіх перехопило подих.
Усі раптом злякалися, що зараз побачать бійню,
або навіть захоплення «морських котиків» на території країни-союзника.
Усі ці питання поспливали в усіх присутніх,
але зі слів віце-адмірала Макрейвена одразу стало зрозуміло,
що операція продовжується.
Хід самої операції в жодному разі не порушено.
Увесь той час, який у штурмового загону пішов
на покімнатний огляд приміщення,
ще існувала невпевненість, чи насправді бен Ладен там.
Далі був радіозв'язок з Вашингтоном, з Афганістаном:
«В ім'я Бога і країни, Джеронімо».
Це кодове слово означало, що бен Ладена знайшли.
Від «морських котиків» у Абботтабаді надійшло повідомлення:
«Осаму бен Ладена вбито в бою».
Повідомлення надійшло до Вашингтона, і там уперше зрозуміли,
що, здається, справді вдалося знешкодити бен Ладена.
2 ТРАВНЯ 2011 РОКУ ЕКСКЛЮЗИВНО ДЛЯ НОВИН «ЕЙ-БІ-СІ»
«Морські котики» вели дії в Абботтабаді
близько 40 хвилин.
Пара резервних гелікоптерів, власне,
уже розташувалася поруч.
Тому розбитий гелікоптер знищили.
І полетіли
з усіма розвідданими, які змогли забрати,
і з чоловіком, якого вважали Осамою бен Ладеном,
у мішку для трупів на підлозі гелікоптера.
Тепер постало питання: «Як підтвердити, що це справді Осама бен Ладен?»
Були спеціалісти ЦРУ, які знали бен Ладена,
які вже давно ганялися за бен Ладеном,
які могли однозначно ідентифікувати тіло.
Одного «морського котика» попросили лягти поруч із тілом бен Ладена,
щоб визначити його зріст.
Його обличчя надто пошкодили постріли,
щоб ідентифікувати за обличчям,
але їм вдалося, як їм здавалося, ідентифікувати його за вухами.
1 ТРАВНЯ 2011 РОКУ 23:35 EDT
Добрий вечір.
Сьогодні я можу повідомити американському народу й світу,
що Сполучені Штати провели операцію, у якій було вбито Осаму бен Ладена,
лідера «Аль-Каїди».
Над землею вільних
І домівкою хоробрих
Коли я вийшов на Вест Екзк'ютів-авеню,
то подивився направо, на Пенсильванія-авеню…
США!
і на вулиці були сотні, а, може, й тисячі людей,
які кричали на вулицях, бігали, обіймалися,
вітали одне одного,
які, певне, усі почули новини за останні пів години чи 45 хвилин.
Тому спонтанно вибігли на вулиці Вашингтона,
щоб висловити емоції щодо цих новин.
І мене це вразило до глибини душі.
Боже, благослови Америку
…свободу й справедливість усім.
Це продемонструвало дещо основоположне
щодо значення цієї миті для великої кількості американців.
Чудово. Ми дістали його. Це він.
-Чудово, загін нацбезпеки. -Сер.
Дякую. Так. Пишаюся вами.
-Ваші люди молодці. -Так.
Це був надзвичайний вечір.
І на завершення,
пам'ятаю, потиснув руку полковнику,
і ми повернулися до справ.
Не було взаємних вітань чи святкування.
Було визнання того, що це дуже значимо,
але того вечора в Афганістані проводилося 12 операцій.
Кілька з яких були за різними показниками
складнішими, ризикованішими, ніж та, яка щойно була завершена.
Смерть бен Ладена в основі своїй означала кінець «Аль-Каїди»,
та не припинення загрози, яку «Аль-Каїда» принесла у світ.
Війна в Афганістані,
нестабільність в Іраку, власне, певною мірою
тривала після смерті бен Ладена довше,
ніж до знищення бен Ладена.
ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ПОВОРОТНИЙ МОМЕНТ: 11 ВЕРЕСНЯ І ВІЙНА З ТЕРОРИЗМОМ
ЧАСТИНА 5 ЗАЛИШИТИ АФГАНІСТАН
Юрфак університету Джорджа Мейсона
розташований у кількох кілометрах від Пентагона.
Як і більшість американців, я був шокований, збентежений і злий,
відчував усе те, що донині відчувають люди.
Пам'ятаю, здавалося, я маю щось зробити,
що мушу взяти участь у цій боротьбі.
Читав статтю у «Вашингтон Пост»,
здається, на третьому курсі,
про вплив військових юристів
під час Нюрнберзького процесу після Другої світової
на розвиток верховенства права і також удосконалення принципів,
які зараз застосовують у всьому світі, принаймні, теоретично,
оскільки згідно них звинувачуваним гарантовано чесний суд,
і подумав, що це цікава кар'єра.
Повернувшись з Іраку з екстреного розгортання,
я два роки працював військовим адвокатом у Німеччині,
представляв солдатів на трибуналах.
Пам'ятаю, я був у полі, вигулював тоді собаку,
і мені зателефонувало бюро з працевлаштування, мені сказали:
«Джейсоне, вважаємо, для тебе є чудове завдання.
Як щодо Гуантанамо?»
Це був 2011 рік.
Після терактів 11 вересня минуло десять років.
І за цей час багато що стало відомо про накази щодо тортур,
про проблеми, пов'язані
з надто агресивною позицією США щодо війни з тероризмом.
Занепокоєння США щодо громадянських свобод.
Потім мені зателефонували, що я працюватиму адвокатом підтримки
Халіда Шейха Мохаммеда, самопроголошенного автора 11 вересня.
Мохаммеда звинувачували
у плануванні, організації і координації подій 11 вересня,
і в тому, що саме він особисто спланував усе.
Халіда Шейха Мохаммеда взяли у 2003 році у Равальпінді пакистанські військові.
Потім його тримало під вартою ЦРУ
у різних місцях за межами Сполучених Штатів,
у «таємних тюрмах»,
і застосовували те, що одні називають «розширеними методами допиту»,
а інші — тортурами.
НЕ ОПРИЛЮДНЕНЕ ФОТО ЗЛОЧИНЦЯ, ГУАНТАНАМО, ВЕРЕСЕНЬ 2006 РОКУ
До нього застосовували тривале позбавлення сну.
Йдеться про позбавлення сну до 180 годин.
За розсекреченими документами, було 183 сесії симуляції втоплення.
Він опинився в затоці Гуантанамо.
Як ви зреагували, дізнавшись, що, власне, захищатимете його?
У цьому конкретному випадку, звісно,
боротьба за права ув'язнених у Гуантанамо —
нікому не зручна для підняття у політичному сенсі тема.
Але справа на в клієнті.
Справа в захисті прав усіх і кожного.
Тепер Білий дім хоче, щоб Конгрес прописав обмеження
щодо допиту й судових процесів для підозрюваних у тероризмі
у запропонованих військових комісіях.
Чому не судити цих затриманих у Сполучених Штатах?
У нас потужна система кримінального правосуддя.
Гадаю, це справедливе питання.
І ми судили деяких окремих терористів у Сполучених Штатах.
Закаріас Муссауї є ключовим прикладом.
Закаріас Муссауї відбуває довічне ув'язнення згідно
вироку федерального суду за результатом першого процесу щодо 11 вересня.
Частково є побоювання, що не кожен утримуваний під вартою
у Гуантанамо стане сам себе захищати й не визнає себе винним.
Є побоювання, що вони використають суд як публічну платформу
для засудження Сполучених Штатів
і вихваляння діяльності «Аль-Каїди» й інших терористичних угруповань,
бо суд слугуватиме розповсюдженню пропаганди
цими людьми.
Чесно кажучи, непокоїлися і щодо безпеки.
Виникли б серйозні побоювання щодо атак терористичних угруповань
під час суду.
Проблемою з в'язнями Гуантанамо було те, що їх катували.
І це піднімало купу питань,
перше з яких — як прореагують присяжні, почувши це.
Другим було питання щодо зізнань під тортурами
і того, що це означатиме для цих зізнань?
І захист мав би потужні підстави, щоб заперечувати
проти включення їх як доказів.
ЦКП, Центр конституційних прав, разом із помічником адвоката
подали габеас корпус у перші тижні після 11 вересня, у лютому 2002 року,
заперечуючи позицію уряду, що затримані не мають права
знати, за що утримуються під вартою,
чи права на оскарження свого утримання під вартою.
Зрештою, ця справа дісталася аж Верховного суду.
Верховний суд США нині вислухав аргументи
у справі, вагомій для війни проти тероризму.
Утримання понад 600 підозрюваних у тероризмі під вартою
на базі ВМС США в затоці Гуантанамо, на Кубі.
Власне, судді розглянули законність цих утримань під вартою.
У 2006 році Верховний суд заявив, що військові комісії незаконні,
бо порушують міжнародне законодавство.
Що полонені у війни з тероризмом під захистом Женевських конвенцій.
У кінці 2006 року прийняли Акт про військові комісії,
щоб легалізувати все те, що Верховний суд назвав незаконним
кількома місяцями раніше.
По-перше, прибрали габеус корпус.
Так утримуваних у Гуантанамо позбавили права
заперечувати законність їх утримання
і поводження з ними.
Габеас корпус — це право прийти до суду
і сказати, що вчинене щодо тебе незаконно. Це й усе.
Це лише право на можливість отримати судовий процес.
Тому як для адвоката, заперечити габеас корпус — те саме, що заперечити закон.
Перетворити Гуантанамо на те, чим його, власне, багато називали,
юридичним еквівалентом космосу.
Коли Барак Обама обійняв посаду у 2009 році,
він видав указ президента щодо припинення діяльності військових комісій,
цих особливих судів у Гуантанамо,
і про закриття Гуантанамо протягом року.
Чимало проблем Гуантанамо на багато років опинилися у підвішеному стані,
поки адміністрація Обами намагалася якось з'ясувати,
що їм робити.
Із завершенням війни в Афганістані цього року Конгрес має зняти
решту обмежень щодо переведення затриманих,
і ми закриємо в'язницю в затоці Гуантанамо.
Оскільки ми боремося з тероризмом
не лише діями розвідки й збройних сил,
але й залишаючись вірними ідеалам Конституції.
Гадаю, сама адміністрація Обами
просто втратила мотивацію цим займатися.
Вона мала інші політичні пріоритети.
«LEHMAN BROTHERS»
Усі мають право на справедливий суд.
Це мене і просили зробити,
якнайкраще захищати клієнта.
Позаяк, якби такі техніки застосовували до особи зі США, до громадянина США,
чи будь-якого обвинувачуваного у суді в США,
це б уразило сумління.
Зростаючи у Вірджинії і відвідуючи школу,
вивчаючи Конституцію і Білль про права,
хочеться вірити, що наші лідери приймуть закони,
справедливі стосовно всіх.
«АКТ ПРО ВІЙСЬКОВІ КОМІСІЇ 2006 РОКУ»
Бо поглянувши на Акт про військові комісії від 2006 року,
ухвалений адміністрацією Буша, і Акт про військові комісії від 2009 року,
ухвалений президентом Обамою,
можна побачити, що вся ця система була одразу приречена на невдачу.
У ній була закладена така собі архітектура, через яку було дуже складно
виконувати роботу адвоката-захисника.
Справді складно.
Було очевидно, що політика уряду США,
насправді, не має на меті забезпечити всім справедливий суд.
Власне, вона забезпечила адвокатам можливість працювати досить добре,
щоб процес виглядав законно.
Та переконаймося, щоб не перестаралися.
Судовий процес військової комісії був створений таким чином,
щоб жодна інформація
про ставлення, від якого постраждали ці чоловіки,
ніколи не вийшла на світ божий.
Для приховання військових злочинів.
Тому я відмовився.
Для мене це не було етично.
Я пішов зі збройних сил США як офіцер регулярних військ.
З точки зору багатьох людей,
гірших, ніж Халід Шейх Мохаммед, не буває.
Так? Жахливий теракт у Всесвітньому торговому центрі
й у Пентагоні.
Тож чому захист цієї людини був вартий того, щоб піти зі служби?
Власне, залишити армію.
Так. Я це розумію.
Я це розумію.
Я пішов зі служби в збройних силах.
Але насправді я ні від чого не відвернувся.
Я насправді захищав те, у що вірю… Те, що вбачаю…
і як мусив учинити.
У книзі Антона Мірера є чудова цитата.
«Якщо є вибір між тим, щоб бути хорошим солдатом
і хорошою людиною,
будь хорошою людиною».
Думаючи про такого, як Халід Шейх Мохаммед,
дивуєшся, як цю справу ще не закрито?
Гадаю, той факт, що ми тримаємо під вартою людей нині вже близько 20 років
без юридичного завершення,
дехто може вважати, що це вказує на недоліки процесу у військових комісіях.
Я вважаю, що це свідчить про складність судів над такими суб'єктами,
які досі становлять загрозу безпеці нашої країни.
І, гадаю, що цим зумовлений той факт,
що не лише президент Буш боровся з цими проблемами,
а, я вважаю, і Обама, і Трамп,
і Байден боротиметься з цими проблемами.
Як нам дійти завершення?
Ось що зараз відбувається, бо ми катували.
З 11 вересня минуло 20 років, а досі намагаємося збагнути,
що робити з тими, хто нас атакував.
Кілька років тому я подорожував,
і зустрів закордонного журналіста, якого там недовго утримували.
Він сказав про Гуантанамо те, що запам'ятав назавжди:
що Гуантанамо — не місце,
а поняття.
І це поняття стосується того,
ким ми, американці, хочемо бути, гадаю.
Бо Америка — це теж поняття.
І ми хочемо боротися за це поняття.
НА 2021 РІК 780 ЗАТРИМАНИХ УТРИМУВАЛИ У ГУАНТАНАМО З 2002 РОКУ.
741 З НИХ ВИПУСТИЛИ ЗА ЧАСІВ ТРЬОХ МИНУЛИХ АДМІНІСТРАЦІЙ.
З 40, ЩО ЗАЛИШИЛИСЯ, ДВОХ ЗАСУДИЛИ ВІЙСЬКОВІ КОМІСІЇ.
Завдяки надзвичайним чоловікам і жінкам у формі,
цивільному особовому складу і численним партнерам за коаліцією,
ми досягаємо цілей.
У результаті починаючи з наступного місяця,
ми зможемо вивести 10 000 військових з Афганістану
до кінця цього року,
і повернемо додому в цілому 33 000 військових до наступного літа.
У розмовах із президентом
він інструктував мене, коли я їхав до Афганістану,
власне, командувачем,
полягали в тому, щоб почати процес згортання війни.
Передати все в руки афганців,
щоб зрештою перекласти на них абсолютну більшість вимог
щодо безпеки країни.
Місія полягатиме не в бойових діях, а в підтримці.
До 2014 року цей перехід буде завершено.
І афганці відповідатимуть за власну безпеку.
Треба було «закрити театр бойових дій».
І в день, коли я перебрав командування, я запитав:
«Скільки в нас об'єктів у Афганістані?»
Якщо враховувати бойові позиції, укріплені форпости,
пункти передового базування і бази в Афганістані станом на літо 2011 року,
таких об'єктів різного типу було понад 800,
деякі укріплені бойові позиції були маленькі, деякі величезні,
де були тисячі військових коаліції
з бойовими і транспортними літаками, які мали злітні смуги
і аеродроми в багатьох місцях по всій країні.
Ми мали їх закрити.
І це була величезна справа.
Зрештою, мені дозволили ввести кілька тисяч військових,
які займалися лише демілітаризацією баз, руйнуванням укріплень
і відновленням вигляду,
щоб ніколи не з'явилися зображення талібів
і чорного прапору «Талібана» над американською базою.
Це кадри від березня минулого року,
відзняті після жахливого нападу на війська США у провінції Вардак.
Ще один зрадницький напад.
Чи «атака афганців на американців».
На початку 2012 року у соцмережах з'явилося
відео, у якому американські військові мочаться на мертвих афганців, на талібів.
По-перше, ми не такі. Ми так не чинимо.
Але в цьому випадку, дивіться, відео,
у якому звучать досить образливі коментарі,
поки солдати мочаться.
Це розлютило всіх у Афганістані.
Це розлютило уряд Афганістану,
розлютило військове керівництво Афганістану,
розлютило мене.
За тиждень солдат-афганець, розлючений цим, напав
на французьких інструкторів
і, на жаль, убив чотирьох на місці.
П'ятий помер згодом, було поранено кілька французів.
Спершу, коли британці й американці
тренували нацбезпеку Афганістану, вони мали спільні бази.
Вони вставали, снідали й вправлялися разом.
Так формувалися справжні міцні узи дружби.
Але таліби дуже швидко зрозуміли, що так просто
убивати сили коаліції
і припинити тренування.
З 2008-2009 року й надалі
дедалі звичніше було чути, що посеред ночі
солдат афганської армії вставав
і розстрілював чотирьох-п'ятьох британців чи американців.
Бували випадки, коли когось ображав
якийсь наказ, чи ображало покарання.
Це було так часто і жахливо,
що війська довелося утримувати цілком окремо.
Наших інструкторів і військових атакують і вбивають
ті люди, яких ми намагаємося навчити
захищатися.
Це могло, зрештою,
сильно порушити згуртованість та узгодженість
коаліції зсередини.
Ми це так і не викорінили.
Я вам так скажу, афганці можуть і будуть битися.
Вони точно билися й помирали за свою країну.
Якщо розглянути лише понесені ними втрати,
бували періоди,
коли ми боялися, що загиблих буде так багато,
що лави просто не встигнуть поповнити.
Вони зазнали величезних утрат,
і саме тоді, коли ми зазнали відносно малих,
і кожна з них є трагедією.
Але вони зазнали значних.
І так тривало багато років.
Не думаю, що можна звинуватити афганців у тому, що вони не воїни.
Коли війська США почали повертатися додому,
і наша присутність зменшилася із завершенням розгортання,
американські командувачі знову вдалися до авіаударів,
і в цьому випадку, багато з них завдавалися дронами-безпілотниками,
щоб знищити позиції талібів.
Зміна тактики призвела до значного зростання
жертв серед цивільних.
А наслідком цього
стало те, що ще більше людей були налаштовані проти сил США й Афганістану,
тому пристали до талібів.
Використання бойових дронів й інші види авіаударів
стали значно частішати у 2009 році,
і стали більш розповсюдженими
й часто вживаними за президентства Обами.
Обама застосовував дронів агресивніше, ніж президент Буш.
За це президент ніколи не вибачався.
Десятки тренованих командирів «Аль-Каїди», інструкторів,
виробників бомб і оперативників прибрано з поля бою.
Пакистан повідомляє, що цьогоріч
дрони США завдали ударів по понад 100 цілям, які вважали бойовиками,
у плем'яному регіоні Пакистану уздовж кордону з Афганістаном.
Анвара аль-Авлакі, агента «Аль-Каїди», народженого в США,
який жив у Ємені,
якого члени нацбезпеки вважають найбільшою загрозою
національній безпеці США, убито.
Розвідка місяцями
стежила за аль-Авлакі біля схованки в Ємені.
Уранці п'ятниці дрон ЦРУ знайшов ціль.
Анвара аль-Авлакі убито за допомогою авіаудару американського дрона.
Анвар аль-Авлакі був імамом з Сан-Дієго
у ті часи, коли викрадачі
аль-Хазмі й аль-Міхдар жили в Сан-Дієго.
Гадаю, їх кілька разів бачили разом.
Авлакі став відомим після 11 вересня.
Він став дуже радикальним проповідником.
Уряд брав на себе відповідальність за вбивство громадянина США
без належної процедури,
без судового рішення щодо того, чи рішення щодо вбивства було законним,
заснованим на фактах,
чи можна було застосувати інші засоби, окрім убивства.
Майже не було запитань
щодо того, що означає той факт, що в нас є програма вбивств без суду,
вбивств підозрюваних у тероризмі зовсім без нагляду суду.
Багато хто скаже, що авіаудари дронів були дуже корисні.
Так знищили «А», «Б» і «В»,
але я завжди сперечалася, що коли знищили три цілі,
то створили ще 3 300 нових цілей.
Бо удари дронів не справедливі.
Удари дронів мають супутні втрати, які сягають тисяч.
«АТЛАНТІК»
Я була шокована словами:
«Яку ціль ви вважаєте виправданою?»
І знаєте, зрештою, якщо говорити прямо,
то будь-який чоловік, старший певного віку
і молодший певного віку, був гарною ціллю.
Коли безкарно вбиваєш людей, створюєш багато нових цілей.
Маючи на озброєнні зброю на кшталт дрона «Predator»,
війська можуть здійснювати точні удари по терористам у важкодоступних зонах,
не вбиваючи невинних.
Якщо простіше, ці удари рятують життя.
Більше того, дії Америки законні.
На нас напали 11 вересня.
За тиждень Конгрес більшістю санкціонував застосування збройних сил.
-…вечірка на заручини. -Заручини.
Була вечірка з приводу заручин.
Коли була ця вечірка з приводу заручин?
Це офіційний документ?
Щоразу як повертаюся до рідного села,
усе здається не таким, здається, наче це якесь інше село.
Я мав багато друзів у селі.
Бачив, як кільком робили ампутації через бомбардування.
МАІЛК ДЖАЛАЛУДДІН СТАРІЙШИНА, ПІВНІЧНИЙ ВАЗІРІСТАН
Їх тіла були залиті кров'ю,
і в них не було рук і стоп,
а їх шкіра розтягувалася через вогонь.
І вона теліпалася, наче з руки звисала ганчірка.
Я не забуду ці страждання, навіть якщо проживу 100 років.
Ми помстимося, дасть Бог.
Бачите, як тепер їх розум сповнений ненависті.
Ви створили терористів.
Ви примусили невинних людей стати терористами,
бо ваша політика дозволила вбивати наших дітей.
Кажуть: «Якщо однаково судилося померти, ми радше помремо в бою».
Вони стали талібами.
Вважаєте, американські військові мають лишитися в Афганістані
для стабільності?
Я частково згодний, але, зрештою,
вони там будуть наступні 200 років?
Що відбудеться в майбутньому? Це триватиме довго.
Ми страшенно помилилися, узагалі вплутавшись у ситуацію там.
Ми мали геніїв
які не знали, що в біса роблять.
Який безлад.
Афганістан є цілковитою катастрофою.
Чому Росія не там?
Чому Індія не там?
Чому Пакистан не там?
Чому ми там, на відстані 10 000 кілометрів?
Трамп дав ясно зрозуміти,
публічно й приватно, що хоче виплутатися.
Американці втомилися від війни без перемоги.
І це особливо очевидно у випадку війни в Афганістані.
Я говорив із низкою американських дипломатів,
і мені дали зрозуміти, що ставлення Трампа полягало в тому,
що йому байдуже.
Якби я хотів перемогти у війні,
Афганістан було б стерто з лиця землі, його б не стало.
Війна б завершилася буквально за десять днів.
Він не лише хотів піти, а й казав:
«Слухайте. До біса афганців.
До дідька афганців,» — так і казав.
«Вони вічно воюватимуть.
Вони безнадійні. Нам час іти».
«Талібан» це слухав, і почув.
То була для них солодка пісня.
Трамп сказав, що таліби — сильні люди,
і ми теж сильні люди.
Сильні люди мають потиснути руку сильним людям
ДЖАЛАЛУДДІН ШИНВАРІ ЕКС-ЛІДЕР «ТАЛІБАНУ»
і разом ширяти у височині.
Вони закохалися в Трампа.
Тобто справді вважали: «Це наша людина в Білому домі».
«ТАЛІБАН» СХВАЛЮЄ ТВІТ ТРАМПА, ЩО ОБІЦЯЄ ШВИДКИЙ ВИВІД ВІЙСЬК
ЛЮТИЙ 2020 РОКУ
Ні. Облиште. Без проблем.
Так. Ходімо.
Добре. Як справи, сер?
Мене цікавить, як така велика світова демократична держава,
як Сполучені Штати Америки,
домовляється з терористичним угрупованням, що вбило 5 000 її солдатів,
АХМАД ЗІА МАСУД ЕКС-ВІЦЕ-ПРЕЗИДЕНТ АФГАНІСТАНУ
щодо політичних проблем Афганістану.
Це мене справді здивувало.
Після 18 місяців перемовин і майже двох десятиліть війни,
США й афганські таліби щойно підписали довгоочікувану угоду,
спрямовану на встановлення миру й вивід іноземних військ.
Трамп пішов на угоду з талібами,
щоб до 1 травня 2021 року вивести всі американські війська.
Уряд Афганістану звільнив майже 5 000 в'язнів-талібів
і погодився звільнити ще в серпні.
Угода була, власне, між США і талібами,
і уряд Афганістану з неї виключили.
Власне, «Талібан» погодився не атакувати американські війська,
але не погодився не атакувати афганський уряд.
І що вони зробили?
Вони провели кампанію політичних убивств.
Насильство й кровопролиття охопили зони Афганістану,
загрожуючи обірвати
і унеможливити далі перемовини щодо завершення найдовшої для США війни.
Вони дуже агресивно,
але дуже точно обирали цілі, які були ключовими для афганського суспільства.
Тих, кого називали поколінням 2001 року.
Жінок,
освітян, учителів, професорів.
Боже, убили так багато репортерів газет, журналістів.
Людей, які… Власне, живе серце афганської демократії.
І вони убивали тих людей одне за одним.
І це було справді страшно.
УГОДА ЩОДО ВСТАНОВЛЕННЯ МИРУ У АФГАНІСТАНІ
Ми підписали угоду з «Талібаном», щоб домовитися з іншими афганцями,
включаючи уряд,
про дорожню карту політичного урегулювання,
і ми узгодили всестороннє постійне припинення вогню.
ПЕРЕМОВИНИ МІЖ АФГАНЦЯМИ 12 ВЕРЕСНЯ 2020 РОКУ
Тепер ми бачимо,
як афганці сіли за стіл переговорів.
Уявіть стіл переговорів.
З одного боку ці нерозкаяні лідери «Талібану»,
які багато років, майже десятиліття,
просиділи у в'язниці Гуантанамо.
Ті, хто нас учора вбивав,
нині ставляться до нас дружньо, розмовляють з нами.
Вони були зарозумілими, коли розглядали ресурси й технології.
АНАС ХАККАНІ
Вони були дуже впевнені, тобто, дуже зарозумілі.
Вони казали афганським переговорникам:
«Слухайте. Нам з вами домовлятися про мир довше,
ніж просто прийти та взяти Кабул».
Вони були дуже пихаті.
З військової точки зору американці застосували низку стратегій
і військового обладнання в Афганістані.
Але зазнали невдач на кожному кроці.
Вони не досягли того успіху, на який сподівалися.
Це з одного боку.
З іншого боку, через стіл сидить
представник уряду Афганістану.
Фавзія Куфі — дивовижна жінка.
Вона певною мірою уособлює всі ті зміни,
що відбулися в Афганістані за останні 20 років.
За час перебування в парламенті і потім теж
вона справді є однією з важливих лідерок
у значній боротьбі за права жінок у країні.
Особливо в Фавзії Куфі вражає те,
що прямо перед початком мирних переговорів
її намагалися вбити.
Ми мали прибути в неділю.
Це сталося в п'ятницю.
Дорогу нам перекрила машина.
Раптом хтось із машини почав стріляти.
За кілька секунд ти розумієш, що в тебе поцілили.
Тоді потекла кров,
і я не могла поворухнути рукою.
Бо саме туди попала куля…
ось,
потім пройшла аж сюди, тож перелом тут, а тут вона застрягла.
Тому її звідси видалили.
Донька не дала втратити свідомість, казала: «Не заплющуй очі».
Бо втративши багато крові, я могла знепритомніти.
А вона мені не дала.
Це точно було пов'язано з переговорами,
бо вони знали, що я тут буду.
Певне, вони боялися моїх висловлювань.
Це вказує на обсяг насильства й війни в Афганістані.
І це вказує на важливість процесу,
мирного процесу, який зупинить кровопролиття.
Як і багато афганських жінок,
я бачила, як таліби шмагали жінок на вулицях
за те, що на них не було хіджаба чи паранжі,
за похід до лікаря без супроводу чоловіка.
Афганістан — одна з найгірших у світі країн для жінок.
Чим іще ми мусимо поступитися заради миру?
КВІТЕНЬ 2021 РОКУ
Президент Байден вирішив, що ми йдемо.
Ми не поспіхом вискочимо.
Ми вийдемо відповідально, поступово й безпечно.
І ми це зробимо координовано з союзниками й партнерами,
які тепер мають більше військ в Афганістані, ніж ми.
Ми не підемо до 1 травня, але виведемо війська до 11 вересня,
тобто до 20-ї річниці.
Жодних умов.
«Талібан» не має виконати А, Б, В, чи Г.
Ми пішли.
Я поїхав у Кабул у грудні 2020 року.
Я бачив президента Гані.
Почуваються облишеними.
Почуваються: «Так. Ми любимо американців.
У нас тут були вибори.
Ми працююча демократія посеред Азії.
Ми віримо в те ж, у що й ви».
А ще, перебуваючи там, я відчув страх.
Тобто так: «О Боже, американці йдуть,
таліби тут, серед нас, і вони нас переслідуватимуть.
Якщо це не потрапить на екрани телевізорів,
усьому світу байдуже».
Сполучені Штати виконали в Афганістані те, для чого прийшли.
Покарали терористів, які атакували нас 11 вересня
і досягли правосуддя над Осамою бен Ладеном,
і зменшили терористичну загрозу, не давши Афганістану стати базою,
з якої продовжувалися б напади на Сполучені Штати.
Ми досягли цих цілей. Тому й пішли.
Ми не йшли до Афганістану будувати державу.
І це право й відповідальність лише народу Афганістану —
вирішити власне майбутнє і те, як вони хочуть керувати країною.
«Талібан» швидко захоплює міста й райони.
У п'ятницю таліби сказали,
що взяли під контроль 85% Афганістану,
а їхні бійці укріплювалися в стратегічних зонах.
Дозвольте запитати в тих, хто хоче, щоб ми залишилися.
Скільки ще,
скільки ще тисяч синів і доньок Америки
ви готові наразити на небезпеку?
Скільки їм ще там залишатися?
У міноборони США кажуть,
що останні війська Америки й НАТО
залишили військову авіабазу Баграм у Афганістані
і передали її збройним силам Афганістану.
Хочу лише запитати: «Де гуманісти?
Чому гуманісти не обурюються
виведенням військ з Афганістану?
Виведенням військ, яке вже спричиняє неймовірні страждання.
Що вже, після підписання США угоди з «Талібаном»,
відбувся напад на пологовий будинок,
де таліби вбили немовлят і вагітних.
Ми бачили напади на ринках, у яких гинули десятки афганців.
І напад на Американський університет у Кабулі,
де безжально розстріляли молодь, включаючи жінок,
що хотіла зміцнити країну й збудувати краще майбутнє
для наступних поколінь афганців.
Тому я хочу запитати: де обурення?
Де гуманісти,
і чому їх не хвилює, що ми зміцнюємо
терористичну організацію,
організацію, яка має жорстокі й убивчі цілі,
виходячи з Афганістану?
Щойно американці підуть з Афганістану, і їхні сили буде виведено,
міжнародний тероризм повернеться.
І все, вкладене в Афганістан
за минулі 19 років, зникне.
ТРЕНУВАЛЬНА БАЗА АФГАНСЬКОЇ АРМІЇ 2021 РІК
Єдине, що очевидно,
це те, що «Талібан» вважає, що переміг у війні,
що Сполучені Штати тікають,
тож їм треба віддати ключі до дверей країни,
ГЕНЕРАЛ ЯСІН ЗІА, НАЧАЛЬНИК ГЕНШТАБУ АФГАНСЬКОЇ АРМІЇ 2020-2021
щоб вони прийшли й установили свій емірат.
Навіть якщо американці виведуть війська, ми готові
виконати свій обов'язок.
Ми стійко захищатимемо свою країну, поки в нас битимуться серця.
СЕРЖАНТ ШУХАЙЛА ДЖАФАРІ
Ми не віддамо країну «Талібану».
Це наша боротьба. Це моя країна.
Це мій народ. Це моя армія.
Запам'ятайте лице.
Це не старий Афганістан.
Це нове покоління.
Це нові люди, нове молоде покоління
і нова армія.
На початку, коли я вступив до армії, то від безпорадності.
Та зараз ми в кращій ситуації.
Ми пішли в армію, щоб захищати свій дім, бо забагато біди.
СЕРЖАНТ ДЖАМАЛ НАСЕР
Маємо захистити свою країну.
Логіка й мотивація «Талібану» полягає в тому, що уряд Афганістану
є наслідком окупації Афганістану.
Коли американці підуть,
наслідок їх окупації теж потрібно ліквідувати
і встановити новий уряд,
прийнятний для всього населення Афганістану.
Я скажу кровожерливому «Талібану»,
що я втратила одну дитину, яка служила в армії,
на шляху захисту країни,
і я ніколи не припиню підтримувати Афганську національну армію.
МАТИ ЗАГИБЛОГО В БОЮ СОЛДАТА-АФГАНЦЯ
Я виховаю дітей, які в мене лишилися, і віддам до Афганської національної армії,
щоб вони боролися проти гнобителів і кровожерливих ворогів країни,
і зламали їм щелепи.
Я переконую, що ми, звісно, жадаємо гарних відносин
з американцями й НАТО.
В угоді, підписаній між «Талібаном» і американцями,
побачите, що однією величезною поступкою з боку «Талібану», була відмова
від стосунків з «Аль-Каїдою» й іншими угрупованнями.
Ця відмова була великою поступкою.
«Талібан» відмовився від цих стосунків лише заради успіху переговорів,
нам сказали більше не мати стосунки з «Аль-Каїдою» й іншими угрупованнями.
Тепер, коли американці вирішили
вивести свої війська через 20 років,
вони нас професійно навчили, і жодних проблем не виникне.
ШТАБ-СЕРЖАНТ НУР АЗІЗ
Ми готові самі захищати свою країну.
15 СЕРПНЯ 2021 РОКУ ТАЛІБИ ЗАХОПИЛИ КАБУЛ, СТОЛИЦЮ АФГАНІСТАНУ.
ВОНИ ЗНОВУ КОНТРОЛЮЮТЬ КРАЇНУ ПІСЛЯ 20 РОКІВ ВІЙНИ.
Теракти 11 вересня змінили світ.
Наша країна у жалобі.
Дехто може сказати, відступімо на мить.
Зачекаймо лише мить,
і продумаймо наслідки наших нинішніх дій,
щоб це не вийшло з-під контролю.
Санкція на застосування збройних сил
була використана понад 41 раз
у 19 країнах,
які геть не стосувалися 11 вересня.
Її також використали для шпигування в Сполучених Штатах.
Нею скористалися в Сомалі, Ємені, усюди.
Її використовували по всьому світу як основу застосування сили,
і для бомбування, і для початку військових операцій.
Це неконституційно.
Вона стала основою стану нескінченної війни.
Я ніколи не уявляв, що й нині
санкцію на застосування збройних сил досі вживають,
чи принаймні цитують адміністрації,
для застосування сили у країні проти терористичних груп.
Ми таке й уявити не могли.
Ми думали лише про те, що покараємо «Аль-Каїду».
І щойно це зробимо, наше завдання буде виконано.
І щойно переконаємося, що ліквідували Афганістан
як її притулок, одразу завершиться використання
санкції на застосування збройних сил.
Вона була проти «Аль-Каїди» і винних у 11 вересня.
Але вона діє досі.
Колись це має завершитися.
США ВИТРАТИЛО ПОНАД 2,3 ТРИЛЬЙОНИ ДОЛАРІВ НА ВІЙНУ В АФГАНІСТАНІ
ПОНАД 2 400 ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦІВ США ЗАГИНУЛИ, ПОНАД 50 000 ПОРАНЕНО.
ЗАГИНУЛО ЩОНАЙМЕНШЕ 150 000 АФГАНЦІВ, БАГАТО З НИХ ЦИВІЛЬНІ.
Багато в чому 11 вересня стало найчіткішим з можливих вододілом
між 20-им і 21-им сторіччям.
Багато в чому, з нього почалася сучасна історія.
Найбільше, що зробило 11 вересня, це злякало Америку.
Сьогодні це антракс, завтра якась нова загроза.
Що це? Коли це припиниться?
Ми бачимо це в архітектурі будівель
і громадських місць, у яких ми живемо щодня.
Це вплинуло на нашу довіру до інститутів влади,
ті невдачі уряду США напередодні терактів 11 вересня.
Колеги,
сьогодні я кожну заяву підкріплюю джерелами,
надійними джерелами.
Невдачі розвідки США і преси
у переддень війни в Іраку
змінили те, як американці бачать власні уряд і ЗМІ,
і чиїм словам довіряють.
Ви хоч знаєте, про що говорите, мем?
Читав звіт чотири роки тому, і гадаєш: знаєш, що сталося.
Скажу, що 11 вересня стало джерелом сучасних теорій змови.
Гроші нацбезпеки, які мільярдами доларів йшли
у вигляді грантів місцевим і державним правоохоронним органам для мілітаризації,
певним чином привели цю війну в нашу країну.
Це одна з двох-трьох дат в історії Америки,
яка докорінно змінила хід американської історії.
На жаль, гадаю, якби Осама бен Ладен був нині живий,
він був чи щасливий, чи принаймні вдоволений.
Справа, яку він розпочав у 1988 році,
вистояла понад три десятиліття.
Вона кинула виклик найбільш технічно досконалій армії
в історії людства, Сполученим Штатам.
11 вересня існувала одна «Аль-Каїда».
Зараз у чотири рази більше закордонних терористичних організацій
у списку Держдепартаменту, які поділяють ідеологію «Аль-Каїди»,
які досі вважають бен Ладена своїм героєм, учителем,
тим, кого вони жадають наслідувати.
Фраза «війна з тероризмом»,
гадаю, стала чудовим закликом до бою,
але надзвичайно оманливим.
Мала бути війна проти тероризму,
яка мала зосередитися на угрупованні,
на особах, винних у терактах 11 вересня,
і які продовжували нам загрожувати.
Війна проти тероризму велася проти всього, що нас лякало.
Я не спробую виправдати вкладення трильйона доларів,
чи пояснити всі окремі компоненти,
з яких склалася двадцятирічна війна.
Але сьогодні понад 40% школярів
в Афганістані — жінки.
Різко зменшилася кількість афганських дітей, які помирають у пологах.
Широко розповсюдився доступ до охорони здоров'я
для афганців у всій країні.
Можливості зі здобуття афганцями вартої довіри освіти,
і не лише у початковій школі,
а й у середній, і в університеті,
зросли в усій країні.
Будуть ті, хто скаже, що це не було того варте.
Та бачачи молодих афганок, які йдуть навчатися,
чи афганок на керівних посадах,
бачачи компоненти економіки Афганістану, які досягають конкурентоспроможності
з іншими компонентами економік розвиненого світу…
Я скажу, що прогрес досягли.
НІКОЛИ НЕ ЗАБУВАЙТЕ
БРАЯН ДЖ. МАКАЛІСІ, ДЖОН К. МАКЕВОЙ, ТОМАС ДЖ. МАККАНН
Важливо вивчати історію.
Важливо розуміти весь спектр подій, які призвели до 11 вересня,
самі події 11 вересня і їх наслідки.
Важливо знати хороше, погане, потворне, справжнє.
МЕМОРІАЛ І МУЗЕЙ 11 ВЕРЕСНЯ НЬЮ-ЙОРК
ДЖОАН МАРІ АЛАДІОТІС ДІНА ЛІНН ГАЛАНТЕ З НЕНАРОДЖЕНОЮ ДИТИНОЮ
ХАШМУКХ ПАРМАР В. ДЕВІД БАУЕР
ДЕЗІРЕ БУШЕ ПЕРЕЖИЛА 11 ВЕРЕСНЯ
Якби після 11 вересня мене запитали: «Як ти?»
Як б відповіла: «Добре. Я жива. Усе гаразд».
Я не розуміла, що не все гаразд.
Я була у стані зомбі.
Я це справді усвідомила лише в 2006 році.
Тоді, коли відкрили меморіальний музей.
Тоді я справді зрозуміла, що маю про це розповісти.
Маю поговорити про тих, кого ми втратили, про ті події.
І я мала цим поділитися.
БРЕНДА БЕРКМАН КАПІТАН, ПОЖЕЖНИЦЯ, У ВІДСТАВЦІ
Сподіваюся, ми не забудемо про 11 вересня
те, як країна намагалася об'єднатися 11 вересня,
щоб допомогти одне одному.
Це було до того, як ми вирішили мститися,
діяти проти усіх причетних.
Можна так багато усвідомити після подій 11 вересня,
і не треба думати, що ненависть
може бути гарною відповіддю.
Нею є… Лише любов.
Ось й все.
Кожної річниці 11 вересня все знову здається свіжим.
Не забудеш. Ніколи не забудеш. І я ніколи не забуду.
Таке назавжди залишається з тобою.
Таке не забудеш.
ФЕЙ ГІЛМОР МАТИ ЛІ
ЛІ ГІЛМОР
Але моєю справжньою радістю стала можливість зустрічі з Лі та Фей.
Знаєте, коли зустрівся з ними, моє життя змінилося
від знання, що вони живі-здорові.
Потім ми підтримували зв'язок, вони стали мені рідними.
Це прекрасно.
Донині Фей є моєю мамою з Чикаго.
Я вже… Вона така прекрасна людина, знаєте?
11 ВЕРЕСНЯ ДЕНЬ ПАМ'ЯТІ
Ендрю Ентоні Абате.
Вінсент Пол Абате.
Лоренс Крістофер Ейбл.
Алона Абрахам.
Вільям Ф. Абрахамсон.
Річард Ентоні Ачето.
Хайнрік Бернард Акерман.
Пол Аквавіва.
Крістіан Адамс.
Найкраща Америка
це та Америка, яка вірить у рівність усіх.
В ісламі
одним із 99 імен Бога є Ас-Салам,
що означає «мир».
«Мир», власне, є одним з імен Бога.
Яка може бути в житті людини значніша мета,
ніж забезпечення справжнього, міцного, постійного миру?
Переклад субтитрів: Дарія Хохель