Jätevuoret arpeuttavat edelleen maisemaa kaikkialla nollapisteellä.
Ruumiiden etsiminen on etusijalla, mutta se on tuskaisa tehtävä.
En tiedä, olinko valmistautunut ruumiiden löytymiseen.
Se ei ole mukava tunne.
Kaivaessa voi löytää elämänmerkkejä,
kuten esimerkiksi perhekuvia -
tai kenkiä. Ja kengän löytäessä miettii:
"Paska. Kenkä kuuluu jollekulle."
APULAISKOMISARIO
Kyse ei ole siitä, etteikö sitä halua,
mutta tässä vaiheessa ei odota eloonjääneitä löytyvän.
Tiesin, että poliisilaitoksen suurin tehtävä -
oli ottaa talteen, tunnistaa…
ETSIVÄKERSANTTI
…ja sitten ilmoittaa perheille rakkaidensa löytymisestä.
Yksi vaikeimmista asioista oli katoamisilmoitukset -
ja se, etteivät ihmiset tienneet, oliko heidän rakkaansa -
kuollut tai ansassa.
He halusivat vain tietää.
Poikani oli Mark Zeppelin. Hän työskenteli 104. kerroksessa.
Odotan, josko hän ilmestyisi.
Tiedätkö, menikö hän eilen töihin?
Hän meni töihin. Hän soitti sieltä kello yhdeksältä.
Hän kertoi rakastavansa minua.
Jos joku näkee hänet tai tietää jotain, hänen nimensä on Andrew Stern.
Jos joku tietää jotain,
hänen vaimonsa, äitinsä -
ja me muut odotamme uutisia hänestä.
Hei. Voisitteko perääntyä ja antaa heille tilaa?
Aluksi monia palotaistelijoita, minut myös, ilmoitettiin kadonneiksi.
Alussa ajattelimme, että selviytyjiä saattoi olla…
PALOTAISTELIJA
…tietysti ihmiset ottivat valtavia riskejä -
yrittäessään löytää ihmisiä, jotka voitaisiin pelastaa hengissä.
Kuvittele itsesi asemaamme. He ovat perhettämme.
Jokainen palotaistelija on veljemme.
Jokainen poliisi on veljemme,
ja vannoimme suojelevamme siviilejä.
Pelastusryhmät seisoivat välillä jopa -
kuusikerroksisen kummun päällä.
Ja tulipalot paloivat nollapisteellä kuukausien ajan.
Koko sen ajan, kun olimme siellä,
rakennukset olivat aina vaarassa romahtaa.
Paikalle tullessa kerrotaan, että jos kuulee pilliin puhallettavan,
on juostava, koska jokin rakennus saattaa romahtaa.
Pilliin puhallettiin monesti.
Mutta kun vaara oli ohi, kaikki palasivat.
Paikalla oli ruumiskoiria,
palomiehiä ja poliiseja.
Muutama mies tuli kanssani päivästä toiseen.
RUUMIIT, POTILASLAJITTELU
Olin yksi rikospoliisin edustajista ruumishuoneella.
Tehtävänämme oli talteenotto, tunnistaminen -
ja perheelle ilmoittaminen.
Kun ruumiit tuotiin ruumishuoneelle,
suoritimme tunnistamisprosessin.
20 vuotta sitten tunnistaminen tehtiin -
sormenjälkien, hammastietojen, tatuointien, arpien -
tai muiden tunnistettavien jälkien perusteella.
DNA tuli viikkoja myöhemmin, jos sitä voitiin käyttää.
NEW YORKIN POLIISIN PELASTUSYKSIKKÖ
Veljelleni ja minulle ei ilmoitettu virallisesti, että isä oli kadonnut.
Muistan vain pitkän odotuksen.
Isälläni oli tapana seurata kolmea radiota.
TYTÄR
Hän valvoi piirin, palolaitoksen ja erityisjoukkojen radiota.
Hän kuuli kutsun syyskuun 11. päivänä -
ja siirtyi nopeasti Queensistä Manhattanille.
Isäni määrättiin WTC2:n pelastustiimiin.
Hän sanoi: "Nähdään myöhemmin", juoksi WTC2:een,
ja sitten kuulimme toisen tornin romahtaneen,
emmekä tiedä sen enempää.
PALOTAISTELIJA
Bruce lähetettiin paikalle heti ensimmäisen koneen iskettyä.
Oli noin keskiyö.
Joku koputti keittiön oveen.
Koputtaja oli Brucen luutnantti Charlie…
VAIMO
…joka oli myös ystävä ja palotaistelija.
Ja -
Charlie keskusteli kohteliaasti,
kunnes viimein sanoin hänelle: "Kakaise asia ulos."
Hän sanoi, että Brucen tiimi oli kateissa.
Pääsiäisenä he soittivat ja sanoivat löytäneensä työkaluja,
joissa luki ryhmä 41, ja myös Brucen ruumiin.
He kysyivät, halusinko tulla katsomaan, kun hänet kannettiin ulos.
Vastasin: "En halua."
Se oli kuva, jota tiesin, etten haluaisi päähäni.
Koska mikään ei muuttaisi sitä tosiasiaa, että hän oli poissa.
Perheemme päätti melko varhain pitää hautajaiset.
New Yorkin poliisi lentää helikoptereita "kadonneen miehen muodostelmassa" -
tällaisessa tilanteessa.
Kun helikopterit lensivät yläpuolella,
ymmärsin viimein, että isä oli poissa lopullisesti,
eikä hän palaisi.
Kaikki oli poissa ikuisesti.
SAMMUTUSAUTO 252
Isääni tai setääni ei koskaan löydetty.
Syyskuun 11. päivänä kuoli 343 palotaistelijaa,
37 satamaviranomaisen poliisia -
ja 23 New Yorkin poliisia.
Se tekee yhteensä 403 pelastustyöntekijää…
PATALJOONAN PÄÄLLIKKÖ
…joka on suurin pelastustyöntekijöiden kuolleiden määrä Yhdysvaltain historiassa.
Valitettavasti tähän päivään mennessä -
40 prosenttia ihmisistä ei ole tunnistettu,
eikä ehkä koskaan tunnisteta.
NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
OSA 3 PIMEÄ PUOLI
FBI:N KENTTÄTOIMISTO
11. päivän aamuna olimme paikalla, kun toinen kone iski.
Juoksimme erään rakennuksen sisälle…
FBI:N ERIKOISAGENTTI
…ja yksi esimiehistämme antoi ohjeita aulassa.
Ryhmämme sai tilaisuuden työstää tapausta -
ja yritimme koordinoida johtolankoja.
Mutta tietysti jokainen New Yorkin toimistossa,
kaikki FBI:n työntekijät työskentelivät tapauksen parissa -
ensimmäisinä päivinä ja viikkoina.
Halusimme selvittää, mitä sinä päivänä tapahtui,
kuka oli tehnyt iskut ja kuka oli vastuussa niistä.
Vielä tärkeämpää oli varmistaa, ettei toista aaltoa tulisi -
ja ettei sama toistuisi.
Seurasimme joka ikistä johtolankaa.
En minäkään. Haluan vain häipyä D.C:stä.
Lento 77 osui Pentagoniin.
Minut nimitettiin lento 77 -tiimiin tutkimaan -
lennon viittä kaappaajaa -
ja kaikkea heihin liittyvää.
DULLESIN KANSAINVÄLINEN LENTOASEMA
Lento 77 lähti Dullesin lentoasemalta Pohjois-Virginiasta.
Kuten kaikki muutkin päivän lennot, se suuntasi länsirannikolle.
Jokaisella lennolla oli pilottikaappaajia.
Lennolla 77 se oli Hani Hanjour.
Oli myös niin sanottuja -
"ei-pilottikaappaajia" tai "lihaskaappaajia".
Heidän vastuullaan oli -
voimankäyttö ja matkustajien nujertaminen,
jotta pilottikaappaajat pääsisivät ohjaamoon -
ottamaan koneen hallintaan.
Lennolla 77 ne lihaskaappaajat olivat -
Khalid al-Mihdhar, veljekset Salem al-Hazmi ja Nawaf al-Hazmi,
ja Majed Moqed.
Tiimi käytti paljon aikaa -
kootakseen aikajanan kaappaajien aktiviteeteistä.
Yritimme jäljittää lähes jokaisen askeleen matkan varrella.
Khalid al-Mihdhar ja Nawaf al-Hazmi olivat käyneet -
al-Qaidan harjoitusleirillä Afganistanissa,
ja bin Laden valitsi heidät -
osallistumaan al-Qaidan "Lentokone-operaatioon".
Heillä ei ollut kokemusta Yhdysvalloissa asumisesta.
He eivät olleet käyneet Yhdysvalloissa.
He eivät osanneet englantia.
Mutta vuoden 99 lopulla he aloittivat matkansa kohti Yhdysvaltoja -
Khalid Sheikh Mohammedin opastamana,
joka oli 9/11-iskujen pääarkkitehti.
MALESIA
He menivät Kuala Lumpuriin.
CIA oli aiempaa huolestuneempi al-Qaidan uhasta -
ja sai tietää tapaamisesta Malesian Kuala Lumpurissa tammikuussa 2000.
Al-Mihdhar ja al-Hazmi osallistuivat tapaamiseen,
joka on yksi viimeisistä tapaamisista ja koulutuksista…
TOIMITTAJA
…ennen lähtöä Yhdysvaltoihin.
CIA sai tietää, että heillä oli Yhdysvaltain viisumit.
Khalid al-Mihdhar ja Nawaf al-Hazmi -
olivat ensimmäiset kaappaajat, jotka saapuivat Yhdysvaltoihin.
FBI:N JULISTE
CIA jäljitti bin Ladenin seuraajia -
bin Ladenin julistaessa sotaa Yhdysvaltoja vastaan -
useaan otteeseen.
Tämä tapaaminen Malesiassa oli tärkeä käännekohta.
Silloin ihmiset, joiden vastuulla…
VANHEMPI TUTKIJA
…hyökkäysten suorittaminen oli, saivat vihreän valon.
Olennaiset juonen osat, jotka olivat -
olennaisia sen menestykselle,
pantiin myös täytäntöön.
Lisäksi päätettiin siitä, kuinka he voisivat saapua -
Yhdysvaltoihin opiskelijaviisumeilla lentokoulujen opiskelijoina.
CIA:N PÄÄMAJA
Tietoja siitä, että nämä yksilöt -
saapuisivat pian sen jälkeen Yhdysvaltoihin,
ei toimitettu FBI:lle ajallaan.
Systeemi toimi siihen aikaan siten,
että CIA teki tiedustelutyötä ulkomailla,
ja FBI torjui terrorismia Yhdysvalloissa.
Ja outoa kyllä tieto ei välttämättä kulkenut.
Jossain vaiheessa laadittiin muistio -
välittämään tiedot miehistä CIA:lta FBI:lle.
Sitä ei tapahtunut.
Eikö muistiota lähetetty? -Ei.
Jos Yhdysvaltain hallitus olisi toiminut silloin kunnolla,
ja FBI:n ja CIA:n järjestelmät integroitu,
olisimme nähneet heidän olleen al-Qaidan väkeä,
joita oli seurattu tapaamisiin Malesiassa -
ja että he olivat USA:ssa ja juonivat jotain pahaa.
Mutta sitä ei tapahtunut.
En ole vakuuttunut siitä, että jos tietoja olisi jaettu,
kaikki olisivat yhdistäneet palapelin palaset.
Meillä oli puutteita tiedonjaossa…
ENTINEN CIA:N VIRKAMIES
…johon jotkut voivat viitata -
ja sanoa: "Jos olisimme tienneet, olisimme voineet pysäyttää sen."
Hyvä on. Ehkäpä.
MOHAND AL-SHEHRIN HYVÄKSYTTY VIISUMI 23. LOKAKUUTA 2000
OLETKO TERRORISTIJÄRJESTÖN JÄSEN? EN.
Se oli menetetty tilaisuus.
ENTINEN ERIKOISAGENTTI
Jos CIA olisi toimittanut tiedot FBI:lle ajoissa,
olisimme voineet alkaa jäljittää näitä kahta yksilöä.
Puhumme jokaisen johtolangan seuraamisesta,
jokaisen tutkimuskohdan selvittämisestä terrorismitutkinnoissa.
Se olisi tehty kaikkien tietojen suhteen,
varsinkin jos olisimme tienneet -
al-Qaidan agenttien saapumisesta Yhdysvaltoihin.
Se oli uskoakseni syyskuun 12. päivä…
9/11-KOMITEAN KUULEMINEN
…kun Toyota Corolla -auto löytyi Dullesin lentoasemalta.
Auto oli rekisteröity Nawaf al-Hazmille osoitteeseen San Diegossa,
ja FBI seurasi osoitetta San Diegoon.
15. TAMMIKUUTA 2001
Tiedämme, että he saapuivat Los Angelesiin 15. tammikuuta.
Helmikuun 1. päivänä he ilmestyivät ravintolaan Los Angelesissa,
jossa he tapasivat saudin nimeltä Omar al-Bayoumi.
Omar al-Bayoumi on salaperäinen ja outo hahmo.
Hän on jatko-opiskelija, joka ei näytä käyvän luennoilla.
Saudi-Arabian hallitus maksaa hänelle urakoitsijan kautta,
mutta hän ei näytä tekevän töitä.
Hän ei näytä tarvitsevan rahaa.
Jopa ihmiset, jotka eivät pitäneet häntä osallisena,
luulivat hänen olevan jonkinlainen vakooja saudien tiedustelupalvelulle.
Ei täysimittainen tiedusteluagentti, vaan jonkinlainen tiedonantaja.
Hän tapasi kaappaajat ja kertoi elävänsä San Diegossa.
Jos he päätyisivät sinne, heidän tulisi etsiä hänet.
He tekevät niin.
Hän auttoi heitä asettumaan sinne.
4. HELMIKUUTA 2000
Hän auttoi heitä avaamaan pankkitilin.
Hän auttoi heitä hankkimaan asunnon samasta rakennuksesta,
jossa asuu perheensä kanssa.
Hän sanoi, että halusi auttaa heitä islamilaisen -
vieraanvaraisuuden takia.
Mutta tapaamisen ei uskottu tapahtuneen sattumalta.
Sen piti olla järjestetty.
He viettivät aikaa myös toisen avainhenkilön -
Anwar al-Awlakin kanssa.
Hän on jemeniläinen imaami, joka asui San Diegossa.
Hänestä tuli vuosia myöhemmin al-Qaidan tärkeä johtaja.
10. TOUKOKUUTA 2000
Al-Hazmi ja al-Mihdhar muuttivat kesällä 2000 asuntolaan,
jota ironista kyllä pyöritti FBI:n tiedonantaja.
Tiedonantaja oli vanhempi leskimies, joka asui talossa yksin.
Hänellä oli usein nuoria muslimivieraita, jotka majoittuivat hänen luonaan.
LEMON GROVEN KAUPUNKI TERVETULOA
He eivät olleet epäilyttäviä.
He eivät olisi tehneet mitään, mikä olisi saanut jonkun -
ottamaan yhteyttä poliisiin tai viranomaisiin.
San Diegossa olon aikana -
Nawaf al-Hazmi näytti elävän normaalia elämää.
Hän työskenteli huoltoasemalla muutaman viikon.
Hän pelasi jalkapalloa ystäviensä kanssa.
He yrittivät ottaa lentotunteja San Diegossa ollessaan.
Heidän englanninkielensä ei ollut riittävällä tasolla.
Kieliongelmien takia -
kumpikaan ei pärjännyt hyvin lentokoulutuksessa,
ja heistä tuli lihaskaappaajia.
Zacarias Moussaoui oli ranskalaismies,
joka oli asunut Briteissä ja harjoitellut Afganistanissa.
Hän myös kävi lentokoulua Yhdysvalloissa.
Hän oli hyvin epävakaa ja puhelias tyyppi,
ja herätti kaikenlaista epäilystä.
Hän oli sanonut,
että hän ei ollut kiinnostunut laskeutumisesta.
Vain lentämisestä.
Hän halusi siirtyä heti isoihin lentokoneisiin.
Hän osti myös ohjaamovideoita.
Ja nämä videot olivat samoja videoita -
samalta myyjältä, jolta muut kaappaajat olivat ostaneet.
Maahanmuuttovirasto haki hänet ja pidätti hänet.
Uskottiin, että hän olisi voinut olla yksi kaappaajista,
ellei maahanmuuttovirasto olisi pidättänyt häntä sen vuoden elokuussa.
Se oli toinen menetetty tilaisuus,
koska meillä oli tietoja, jotka yhdistivät hänet Ramzi bin al-Shibhiin,
9/11-juonen koordinaattoriin.
Mies Saksassa.
Jos FBI olisi päässyt käsiksi hänen tietokoneeseensa,
se olisi voinut auttaa -
havaitsemaan juonen ajoissa.
PÄÄKAAPPAAJA
Mohamed Atta, operaation komentaja,
tapasi Ramzi bin al-Shibhin -
ja muiden al-Qaidan logististen tukielementtien kanssa -
vahvistaakseen, että kaikki oli valmista.
AL-QAIDAN SOTILAALLINEN PÄÄLLIKKÖ AL-QAIDAN VANHEMPI LUUTNANTTI
JUONEN ARKKITEHTI
POTENTIAALINEN KAAPPAAJA AVUNANTAJA
PÄÄKAAPPAAJA
Kaikki 19 kaappaajaa,
15 lihasta ja neljä lentäjää,
oli valittu huolellisesti.
He olivat ihmisiä, joihin al-Qaidalla oli suuri luottamus,
jotka eivät perääntyisi mahdottomalta vaikuttavasta operaatiosta -
iskeä Yhdysvaltojen ytimeen.
Tähän liittyi ainakin kolme vuotta yksityiskohtaista suunnittelua,
tapaamisia ympäri maailmaa,
huolellisesti valitut 19 kaappaajaa ja lentäjää,
heidän siirtymistensä organisointi.
7. SYYSKUUTA 2001
Syyskuun 11. päivää edeltävinä päivinä -
kaappausryhmät alkoivat siirtyä -
lähemmäs lähtökaupunkejaan.
Lennon 77 kaappaajat siirtyivät -
New Jerseystä Marylandiin lähemmäs Dullesin lentoasemaa.
Lennon 93 tiimi lähestyi Newarkin lentoasemaa,
josta lento 93 lähti.
Lennon 11 ja lennon 175 kaappaajat -
siirtyivät Bostonin alueelle.
Syyskuun 11. päivän aamuna -
kaikki kaappaajatiimit saapuivat lentokentille.
He menivät turvatarkastuksen läpi.
Uskomme, että heillä oli lyhytteräiset veitset,
jotka sallittiin lennoilla,
joten he läpäisivät turvatarkastuksen ongelmitta -
ja nousivat koneisiinsa.
80- ja 90-luvuilla ei ollut poliittista tahtoa.
Yksilöt räjäyttivät ihmisiä,
koneita kaapattiin, mutta se tapahtui ulkomailla.
Pieni määrä uhreja.
Ne ovat häijyjä, verisiä, häiritseviä tekoja,
mutta eivät kansallinen turvallisuuden ongelma.
Ennen iskuja John Ashcroft sanoi, että nämä olivat prioriteettimme.
Keskittyisimme näihin asioihin.
Prioriteetit olivat aseet, huumeet, kansalaisoikeudet, vankien suojelu.
Sitä miettii:
"Meitä vastaan hyökätään. Missä terrorismi on?"
Terrorismi unohtui.
Se taisi olla sijalla 15.
En ollut uskoa sitä. Enkä voinut uskoa tätä.
15. SYYSKUUTA 2001
Kansallinen turvallisuuden tiimi puhui epäonnistumisista Camp Davidissa.
Tässä maassa asui jonkin aikaa ihmisiä,
jotka suunnittelivat iskuja.
Tiedustelumme piti parantaa.
Meidän piti parantaa tiedonkeruutamme.
Miten se onnistuu?
Puhuimme ihmisten kiinniottamisesta.
Voimmeko kuulustella heitä jotenkin saadaksemme parempia -
ja luotettavampia tietoja?
Olisi sopimatonta puhua operaatioasioista,
niiden yksityiskohdista,
tai tulevista käytännöistä.
Meillä on tietenkin maailman mahtavin armeija.
Heillä on monenlaisia valmiuksia.
He voivat saada operaatioita -
tähän tehtävään ja strategiaan liittyen.
Pimeää puolta on myös työstettävä.
Meidän pitää viettää aikaa varjoissa, tiedustelumaailmassa.
Suuri osa tarvittavasta työstä -
on tehtävä hiljaisesti ilman keskustelua -
käyttäen lähteitä ja menetelmiä, jotka ovat -
tiedustelupalveluidemme käytettävissä, jotta onnistumme.
Dick Cheneyn ollessa presidentti Fordin kansliapäällikkö -
Cheney kehitti vankan näkemyksen -
presidentin perustuslaillisesta vallasta -
varsinkin kansalliseen turvallisuuteen ja sotaan liittyen.
Hänen perusnäkemyksensä niistä oli,
että presidentti on vastuussa.
Hän voi tehdä, mitä pitää tarpeellisena.
Eikä kongressi voi estää häntä.
Jos kongressi yrittää sitä, presidentti voi sivuuttaa sen.
Hän näki asian niin.
Se oli absoluuttinen käsitys presidentin vallasta sota-aikana.
Meidän on elintärkeää käyttää kaikkia keinojamme -
saavuttaaksemme tavoitteemme.
Pidin sitä kauhistuttavana.
Oli pelottavaa kuulla Yhdysvaltain varapresidentin -
puhuvan julkisesti televisio-ohjelmassa,
jossa hänen olisi pitänyt rauhoittaa kansakuntaa -
ja purkaa paineita,
hän sen sijaan nosti paineita, korotti panoksia.
Pelkäsin, että tekisimme haitallisia asioita.
Tiedän, että kun tunteet ovat pinnassa, järki on vähissä,
ja se johtaa huonoihin päätöksiin.
Terroristien kanssa ei neuvotella. Se ei pääty sopimukseen.
Rauhallista rinnakkaiseloa ei tule.
Ei neuvotteluja. Ei huippukokousta.
Ei yhteistä julkilausumaa terroristien kanssa.
AFGANISTAN
En ole al-Qaidan jäsen. Olen opiskelija.
Pidätetyt käyttäytyvät soveliaasti.
Käytämme voimaa vain tarvittaessa. Kohtelemme heitä kunnioittavasti.
Vuonna 2001 Afganistanissa alettiin ottaa paljon vankeja.
Englanniksi.
Olen Al Jazeera Raportin TV-toimittaja.
Kuuntele. Puhu komentajalle.
Olen Al Jazeera Raportista, tulin tänne Kandaharista.
Minulla on kamera. Menetin sen Kunduzissa.
En ole mujahideen. Näetkö?
Yhdysvallat tarjosi suuria rahapalkkioita -
pakistanilaisille ja afgaaneille…
ASIANAJAJA
…jos he ilmiantoivat ihmisiä, jotka sopivat tiettyyn profiiliin.
Pudotimme Afganistaniin lentolehtisiä, joissa sanottiin:
"Vaurastutte, jos ilmiannatte nämä ihmiset.
Riittävästi rahaa kylän, perheen,
ja heimon ruokkimiseen vuodeksi, jos tunnistatte ihmisiä.”
Niinpä saimme ihmisiä.
Sadoittain ihmisiä.
Kun on vanginnut ihmisiä,
mahdollisuuksia on rajallisesti. Heitä ei voi tappaa.
Heitä ei halua vapauttaakaan, koska joutuu taas taistelemaan heitä vastaan.
Meidän piti siis päättää, mitä tehdä kiinniotetuille ihmisille.
Kenraali Tommy Franksin näkemys oli, että läsnäolomme Afganistanissa -
pitäisi jäädä vähäiseksi vakuuttaaksemme paikalliset siitä,
ettemme olisi siellä pitkään.
Ajatus mittavasta läsnäolosta ja vankiloista -
ei vain käynyt järkeen.
Joten hylkäsimme sen idean.
Puhuimme muiden maiden kanssa.
He eivät halunneet terroristeja takaisin, joten sekin idea hylättiin.
Sitten käännyimme kohti Yhdysvaltoja.
Keskustelimme jonkun verran -
Leavenworthista, Alcatrazista…
Alcatrazistako? -Vain alustavasti.
Joku saattoi mainita sen.
Harkitsimme Coloradon supermax-vankilaa.
Mutta lopulta meistä tuntui, että iskuista oli vain viikkoja aikaa.
Emme tienneet, ymmärtäisivätkö amerikkalaiset sen.
Meitä huoletti myös oikeudet,
jotka liittyisivät Yhdysvaltoihin tuotaviin henkilöihin.
Jotkut armeijassa soittivat ja sanoivat:
"Lähdemme vankilabisnekseen. Haluatko tulla mukaan?"
Emme tienneet, mitä tapahtuisi ja mitä siitä koituisi.
KUUBA
GUANTANAMO
VANGIT SAAPUVAT KUUBAAN
TAMMIKUU 2002
Pentagon päätti perustaa Guantanamoon pidätyskeskuksen.
Guantanamo kuuluu Kuuballe.
Se on Kuuban kaakkoiskulmassa.
Kuuba itsenäistyi Espanjan-Yhdysvaltain sodan päättäneen sopimuksen seurauksena,
mutta osana sopimusta saimme pitää Guantanamon.
Laillisessa mielessä se on ikuinen vuokrasopimus.
Käytännössä vuokrasimme Guantanamon,
ja vain me voimme perua sopimuksen.
Ulkoministeriötä käskettiin -
etsimään ulkoavaruuden laillista vastinetta.
Sellainen Guantanamon piti olla. Paikka, jossa mikään laki ei päde.
Se oli laillinen "Ei kenenkään maa". Paholaisen saari.
Lensimme Guantanamoon -
yhden tai kahden päivän kiertueelle.
Siellä ollessamme vankeja laitettiin koneisiin.
Tapahtui niin,
että pidätetyistä tuli julki raaka video,
jossa heitä laitettiin lennolle.
Heillä oli raudat raajoissa, huput päässä,
ja heidät oli kahlittu toisiinsa,
ja heitä marssitettiin eteenpäin. Se ei näyttänyt missään mielessä inhimilliseltä.
Hangaarissa joku kysyi: "Kenet he lähettävät?"
Hän vastasi: "Kaikista pahimmat."
He puhuivat 20 ensimmäisestä miehestä.
Nämä eivät ole mukavia ihmisiä.
Useat ovat julkisesti ilmaisseet -
aikomuksensa tappaa amerikkalaisen ennen lähtöään Guantanamosta.
Emme anna heille sitä iloa.
Jotkut luulivat heidän tuovan Hannibal Lecter -tyyppisiä miehiä,
jotka olivat itsemurhafanaattisia terroristeja.
Nämä ihmiset purisivat kuljetuskoneen -
hydrauliikkaputket poikki tuodakseen sen alas.
Heidät kiinnitettiin remmein lattiaan, vaadittiin istumaan pystyssä,
heidät huputettiin, ja heidän aistejaan sumennettiin -
suojalaseilla, korvaläpillä ja uunikäsineillä.
Sitten heidät lennätettiin kuin lasti konsanaan Guantanamoon.
Maailma näkisi ne 20 miestä 10 päivää myöhemmin,
kun Pentagon julkaisi taistelukamerakuvia -
niistä 20 miehestä sellissä.
Tuossa he ovat. Tuo oli ensimmäinen päivä.
He polvistuvat. -He ovat polvillaan.
Kuvasta löytyy 20 ihmistä.
Kaikki 20 löytyy.
Pentagon julkaisi kuvan useista syistä.
Eurooppa kauhistui kuvasta ja piti sitä kidutuksena.
Kun ensimmäinen koneellinen saapui ja lisää koneellisia tuli,
tajusimme, etteivät miehet olleet kaikista pahimpia.
Nämä eivät olleet al-Qaida -epäiltyjä, joita olimme jäljittäneet.
Viittaan heihin likaviljelijöinä.
Heitä ei otettu kiinni taistelukentällä.
He olivat palkkiosyöttejä.
Guantanamon alusta lähtien Pentagon painotti, ettei miehiä -
saanut kutsua vangeiksi.
JOHTAJA KANSALLISEN TURVALLISUUDEN KESKUS
Jos heitä kutsutaan vangeiksi, heitä on kohdeltava -
sotavankeja suojelevien Geneven sopimusten mukaisesti.
Siksi meillä on pidätettyjä vankien sijaan.
Olette täällä, koska teitä epäillään -
korkea-arvoisiksi talibaneiksi tai al-Qaidan jäseniksi.
Jotkut teistä ovat sanoneet, etteivät kuulu Talibaniin tai al-Qaidaan.
Teille sanoisin, että Amerikka on lakien kansakunta.
Teidät tuomitaan oikeudenmukaisesti.
Geneven sopimukset ohjaavat meitä.
Mitä se tarkoittaa?
Se tarkoittaa, että seuraamme Washingtonista -
tulevia ohjeita.
Uskon teidän näkevän, että kohtelu on inhimillistä.
Vuodetussa muistiossa käytit sanaa "pätemätön" -
viitatessasi joihinkin Geneven konvention kohdista.
Miksi kirjoitit niin? Mitä tarkoitit sillä?
Käytin sanaa heijastaakseni sitä tosiasiaa,
että Geneven konventio laadittiin aikana,
jona sotia käytiin kansakuntia,
eikä esimerkiksi al-Qaidan kaltaisia terroristiryhmiä vastaan.
Me asianajajat päätimme -
pääasiassa oikeusministeri John Ashcroftin muistion perusteella,
ettei se pätenyt miehiin,
koska al-Qaida ei ollut Geneven sopimuksia allekirjoittanut valtio.
Taliban oli myös menettänyt oikeutensa -
sotavankien suojeluun,
koska suojelukset saadakseen -
pitäisi käyttää univormua taistellessa,
kantaa aseita avoimesti -
ja taistella hierarkkisessa rakenteessa.
Myöskään siviilejä ei voi tappaa umpimähkäisesti -
ja odottaa hyötyvänsä Geneven sopimuksen -
myöntämistä sotavankien eduista.
Bushin hallinto päätti vuonna 2002,
ettei terrorismin vastaisessa sodassa pidätetyillä ole -
kansainväliseen oikeuteen perustuvia oikeuksia. Se ei pidä paikkaansa.
Itse asiassa Geneven sopimukset suojelevat heitä,
ja eritoten Geneven konvention artikla kolme.
Heiltä evätään perusihmisoikeudet,
puhuminen asianajajille ja habeas corpus.
Pidätetyt altistettiin kuumuudelle, auringolle, tuulelle ja ötököille.
Ämpäreitä oli kaksi.
Yksi ämpäri oli juomavettä varten ja toinen ulostetta varten.
Tilassa oli kova katto,
sitä ympäröi aita, ja portista pääsi sisään ja ulos.
Se oli armeijan versio koirakennelistä.
Samaan aikaan -
Valkoisesta talosta ja varapresidentin -
kansliasta yritettiin saada kidutusta hyväksytyksi.
En usko, että se on liioiteltua.
Vuonna 2002 -
pidätettiin korkea-arvoinen mies nimeltä Abu Zubaydah.
Hän pyöritti majataloa, joka oli usein väliasema -
ihmisille, jotka yrittivät liittyä al-Qaidaan -
tai Talibaniin Afganistanissa.
Siksi hänellä oli uskomattoman arvokasta tietoa.
Hän tunsi monia ihmisiä ja tiesi heidän liikkeistään.
FBI alkoi kuulustella häntä ja sai häneltä paljon tietoja.
FBI-agentti Ali Soufan hoiti hänen haavojaan -
ja kehitti yhteisymmärrykseen perustuvia kuulustelumenetelmiä.
Kuulusteltavaan tutustutaan ja heidän luottamus -
yritetään voittaa.
Pidätettyjen ihmisten kuulustelussa -
ei ole kyse ydinfysiikasta.
On niin monta tapaa kuulustella yksilöitä.
Yhdysvaltain hallituksessa meidät koulutetaan tekemään jotain tällaista.
Meidät koulutetaan hankkimaan tietoja -
ihmislähteistä.
Yhdysvaltain lainvalvojat tekevät niin aina.
CIA, armeija, FBI,
olimme mukana kuulusteluissa Itä-Afrikan suurlähetystön -
ja USS Colen pommitusten jälkeen,
ja monien eri ympäri maailmaa tapahtuvien juonien -
ja häiriöiden jälkeen.
Soufan onnistui esimerkiksi -
Khalid Sheikh Mohammedin tunnistamisessa.
KUINKA EPÄILTY JÄI KIINNI
Se on helppo unohtaa, koska hänestä uutisoitiin niin laajasti -
9/11-iskujen arkkitehtinä.
Mutta edes vuoden 2002 keväällä -
emme vielä tienneet, kuka iskut oli järjestänyt.
Ensimmäinen henkilö, joka luovutti tiedon siitä,
oli Abu Zubaydah.
FBI:n onnistuminen tietojen saamisessa huomattiin,
joten he ottivat Abu Zubaydahin ja alkoivat sitten -
kuulustella häntä "tehostetuilla kuulustelumenetelmillä".
Ensimmäisinä kuukausina syyskuun 11. päivän jälkeen -
käynnistyi ponnistelu -
luoda kidutusohjelma,
ja he tarttuivat tilaisuuteen ensimmäisen koekaniinin kanssa.
Kun tiesimme, että saisimme Abu Zubaydahin, se oli iso juttu.
Ajatus siitä, että voisimme saada Khalid Sheikh Mohammedin,
oli iso juttu.
Nämä arvokkaat kohteet olivat erittäin tärkeitä.
Kansallinen turvallisuusneuvosto teki päätöksen -
tutkia tehostettuja kuulustelumenetelmiä.
George Tenetiltä ja CIA:lta kysyttiin, mitä he suosittelivat.
Oli tärkeää saada selkeät ohjeet -
toimintamalleista.
Niinpä oikeusministeriö laati oikeudellisia lausuntoja -
CIA:n ohjenuoriksi.
OIKEUSMINISTERIÖN MUISTIO CIA:LLE KUULUSTELUMENETELMÄT, 2002
10 MENETELMÄÄ OVAT: TARTTUMINEN, SEINÄÄN ISKEMINEN,
KASVOISTA PITO, KASVOIHIN LYÖNTI, AHDAS ERISTYS
STRESSIASENNOT, UNEN RIISTO
Olin tapaamisessa, kun presidentille kerrottiin niistä.
Mutta hän päätyi valtuuttamaan tehostetut kuulustelumenetelmät -
käytettäväksi asianmukaisessa valvonnassa -
sillä odotuksella, että voisimme -
estää seuraavan Yhdysvaltoihin kohdistuvan iskun.
Niihin kuului pakotettua ympärivuorokautista alastomuutta,
24-tuntista valoa, 24-tuntista kylmyyttä,
24-tuntista pimeyttä.
Vesikidutus oli yksi pahamaineisimmista tai tunnetuimmista menetelmistä.
En väitä, etteivätkö ne olisi epämiellyttäviä tai kamalia,
kuten seinään iskeminen.
Seinään iskeminen oli tekniikka, jossa laitettiin huppu kaulaan,
jotta he eivät saisi niskavammoja.
Heitä pidettiin heikkoa seinää vasten,
joka romahtaisi, ja heitä työnnettiin sitä seinää vasten.
Kasvoihin sai lyödä vain avokämmenellä.
Kättä piti pitää tietyllä etäisyydellä kasvoista,
ja vain poskeen sai lyödä.
Vatsaan lyödessä kämmenen piti olla myös avoin,
ja iskun piti pysyä tietyn rajan sisällä.
Sen piti osua navan ja nännien väliin.
Hyvin yksityiskohtaiset ohjeet siitä, mitä voitaisiin tehdä.
Kävimme katsomassa kidutuksen vastaista sopimusta,
josta kidutuksen vastainen laki oli juontanut.
Oikeusministeriön rikososaston johtaja -
kirjoitti, että kidutus on toimintaa,
jonka mainintakin saa kylmät väreet nousemaan selkärankaa pitkin,
kuten neulojen laittaminen kynsien alle,
silmämunan lävistys,
sähköshokkien antaminen sukupuolielimille.
Emme olleet lähelläkään sitä.
Olin 25 ja puoli vuotta FBI:ssä.
Syyskuun 11. päivän aikaan -
olin ensimmäinen apujohtaja vastuussa terrorismin torjunnasta.
Valkoisen talon tiedotustilaisuuden jälkeen johtaja Mueller -
kutsui minut toimistoonsa ja sanoi:
"Meidän on lähetettävä kaksi agenttia tähän maahan."
Vastasin: "Hyvä on. Alamme työstää asiaa. Mistä on kyse?"
Hän sanoi: "He hakivat Zubaydahin."
Sanoin: "Hienoa. Tiesin, että halusimme hänet takaisin."
"Haastattelemme häntä. Kaksi agenttia ei riitä."
"Valmistelemme asian." "Ei. Lähetä kaksi agenttia."
Kysyin: "Emmekö tuo häntä takaisin?"
Hän vastasi: "Ei. Virasto ei halua pitää häntä."
Vastasin siihen: "Mielenkiintoista.
Meidän toimeemme ei kuulu avustaa tiedustelupalvelua"…
"Sitä miestä ei tuoda takaisin tänne."
Sanoin: "Ymmärrän mitä he voivat tehdä ja luultavasti tekevät.
Emme halua osallistua siihen."
Hän sanoi: "Kyllä haluamme. Meidän on autettava heitä."
Painotin, etteivät agentit voi osallistua.
Hän vastasi: "Lupasin presidentille apumme."
Sanoin: "Sinun on kerrottava presidentille,
ettemme tee tätä.
Mieti imagoamme ja kansalaisia.
Emme ole roistoja.
Voimme tuhota maineemme tekemällä jotain sellaista."
ENTINEN FBI-JOHTAJA ROBERT MUELLER KIELTÄYTYI KOMMENTOIMASTA ASIAA.
He eivät uskoneet, että nämä miehet puhuisivat.
Joten he halusivat kehittää ohjelman,
joka olisi yksinkertainen malli.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, ja kaveri kertoisi kaiken.
Maailma ei toimi niin. Ihmisluonto ei toimi niin.
Pelon politiikka oli ottanut vallan.
Se pelko, joka minulla ja kaikilla muilla oli,
muuttuisi myrkyksi yhteiskunnassa,
joka saisi hylkäämään asiat, jotka tekevät Yhdysvalloista ainutlaatuisen.
CIA:n päätarkastaja tuli siihen tulokseen vuonna 2004,
etteivät he voineet todistaa yhtäkään välitöntä uhkaa estettäneen -
tehostettujen kuulustelutekniikoiden myötä.
Eikö todisteita ole?
Todisteita ei ole. CIA itse sanoo niin. En minä.
Tämä on tärkeä asia kidutuksesta.
Kidutuksella saa henkilön tottelemaan, ei tekemään yhteistyötä.
Ero tottelemisen ja yhteistyön välillä on, että tottelemisessa -
henkilö kertoo, mitä tahansa, jotta kidutus päättyy.
Hän ei kerro totuutta.
Yhteistyöllä saa totuuden.
SENAATIN KOMITEA 9. JOULUKUUTA 2014
Ne eivät tuottaneet hyödyllisiä tietoja,
jotka auttaisivat meitä jäljittämään 9/11-iskujen tekijöitä -
tai estämään uusia iskuja ja hirmutekoja.
Ne, jotka vihjaavat, etteivät tehostetut tekniikat,
kuten vesikidutus,
olisi tuottaneet suuria määriä arvokkaita tietoja,
eivät vain katso totuutta silmiin.
Olen syvästi huolissani siitä, keitä olemme maana,
mitä puolustamme ja mihin uskomme.
Amerikka on aina ollut esimerkki -
ja inspiraatio muille maille ympäri maailmaa,
ja jos harjoitamme kidutusta -
ja teemme asioita, jotka heikentävät -
tai jopa vahingoittavat Yhdysvaltojen mainetta -
ja motivoivat vihollisiamme,
sillä voi olla vakavia seurauksia tulevaisuudessa.
Ja kuvitella, mitä tapahtuisi, jos toisessa konfliktissa vihollinen -
ottaisi amerikkalaisia vankeja,
niin ilmiselvästi he uskovat voivansa tehdä samoin kuin me olemme tehneet.
Minulla kesti kauan ymmärtää.
Guantanamo Bayn vankila oli -
ensimmäinen operaatio sitten Vietnamin sodan ilman vetäytymisstrategiaa.
Satoja Talibanin ja al-Qaidan epäiltyjä on jo Yhdysvalloissa,
mukaan lukien 30 lisää Afganistanista,
jotka toimitettiin tänään Yhdysvaltain laivastotukikohtaan Guantanamoon.
Se nostaa kokonaismäärän 110:een, ja siihen lisätään vielä monia.
Kukaan ei tiedä, miten tarina päättyisi.
Kuinka he pääsivät iskemään näin?
Yhdysvaltain tiedustelupalvelut ovat todella epäonnistuneet.
Tänä päivänä vain lentokoneen näkeminen yläpuolella,
sireenin ääni,
jopa aamupostit herättävät epäilyksiä.
New Yorkille se oli uusi päivä pelon eturintamassa,
terroristihysterian syvyyksissä.
Rockefeller Centerissä on pernaruttotapaus.
Olon tuntee niin haavoittuvaiseksi,
koska ei tiedä, mitä tapahtuu ja missä.
Iskujen jälkeisenä viikonloppuna Camp Davidissa -
tiedotettiin presidentille, mistä puuttui viranomaisia -
ja mistä valmiuksia,
ja mikä oli tarpeen, jotta tämä ei toistu.
ja rangaistaksemme niitä, jotka ovat vastuussa iskuista.
Se pani liikkeelle tiettyjä asioita, kuten Patriot Actin.
26. LOKAKUUTA 2001
Patriot Act on osa valtavia tarkkailutoimia…
TOIMINNANJOHTAJA
…joita alettiin ottaa käyttöön iskujen jälkimainingeissa.
Nämä väkivaltaisuudet viattomia vastaan -
rikkovat islaminuskon periaatteita.
On tärkeää, että amerikkalaiset ymmärtävät sen.
Amerikka lukee miljoonia muslimeja kansalaistemme joukkoon,
ja muslimit antavat uskomattoman arvokkaan panoksen maallemme.
Muslimit ovat lääkäreitä, lakimiehiä, lakiprofessoreita,
armeijan jäseniä, yrittäjiä, kauppiaita,
äitejä ja isiä,
ja heitä on kohdeltava kunnioittavasti.
Vaikka presidentti Bush sanoi:
"Emme syytä koko uskontoa muutamien tekojen takia"…
JOHTAJA ACLU:N KANSALLISEN TURVALLISUUDEN PROJEKTI
…hallitus alkoi tehdä juuri sitä.
Presidentti allekirjoitti Patriot Actin laiksi -
perjantaina Valkoisen talon itähuoneessa.
Syyskuun 11. päivän jälkeen aloimme nähdä ja kuulla keskusteluja siitä,
miten maamme tiedustelu oli epäonnistunut.
Virastot eivät puhuneet toisilleen.
Miten kaikki nämä kaappaajat pääsivät sisään,
kouluttautuivat ja nousivat lentokoneisiin kenenkään huomaamatta?
Tästä päivästä lähtien muutamme tiedonjakamista koskevia lakeja.
Ja mikä tärkeintä,
muutamme terrorisminvastaisten -
virastojen kulttuuria.
Pelottavan nopeasti ja kauhistuttavasti -
aloimme kasvattamaan lainvalvonnan ja tarkkailun budjetteja.
Kirjastosäännös antoi pääsyn kirjastotietoihimme -
ja lukemiimme kirjoihin.
Toinen säännös on livahtamislupa.
Patriot Act salli lainvalvojien tulla sisään koteihimme -
ja lähteä meille kertomatta.
Tulkaa siis sisään, katsokaa ympärillenne, jättäkää taakse mitä haluatte,
ottakaa mitä haluatte, eikä siitä jää asiakirjoja, joita voisin nähdä.
Liittovaltion agentit tutkivat muslimien koteja ja yrityksiä Washingtonissa -
etsiessään yhteyksiä terroristijärjestöihin.
Se ei ole henkilökohtaisesti loukkaavaa vain muslimina.
Se on loukkaavaa amerikkalaisena.
Se on täysin ristiriidassa perustuslakiin kirjattujen -
yksityisyyteen liittyvien oikeuksien kanssa.
NSA:N PÄÄMAJA
Kansallinen turvallisuusvirasto -
on osa Pentagonia, osa puolustusministeriötä.
Se virasto vastaa Yhdysvaltain ulkomaisten vastustajien -
sähköisestä valvonnasta.
Sen loi presidentti Truman vuonna 1952.
Se oli jatke sota-ajan koodinmurrolle,
jota Yhdysvallat oli tehnyt toisessa maailmansodassa.
Se on kasvanut vuosikymmenten aikana -
valtavaksi moderniksi kyberturvallisuuden,
koodinmurron ja elektronisen salakuuntelun järjestöksi -
ennennäkemättömässä mittakaavassa.
Sen kaliiberin virastoa ei ole muualla maailmassa.
Aika jakautuu iskuja edeltävään ja niiden jälkeiseen aikaan.
Olin osa virastoa, jonka tarkoitus oli pitää ihmiset turvassa.
Ensimmäinen työpäiväni…
ENTINEN YLEMPI JOHTOHENKILÖ
Joka kerta kun sanon tämän, saan kylmiä väreitä.
Tunnen ne nyt, koska se päivä on ikään kuin jäänyt elämään.
Se oli ensimmäinen päivä, kun ilmoittauduin uudelle työpisteelleni.
Voin kelata sen päivän päässäni sekunti sekunnilta,
minuutti minuutilta, tunti tunnilta.
Mutta mitä en tiennyt sinä aamuna,
olivat salaiset päätökset, jotka tehtiin hallituksen ylimmillä tahoilla,
ja mitä hallitus oli valmis tekemään -
kansallisen turvallisuuden nimissä.
Mitä he olivat valmiita tekemään lain ulkopuolella.
OIKEUSMINISTERIÖ
Jack Goldsmith, apulaisoikeusministeri,
lainopillisen neuvonnan kanslia.
Minut kutsuttiin Valkoiseen taloon -
Stellar Wind -ohjelman takia.
Menin David Addingtonin kansliaan. Hän toi minut tilanteen tasalle.
Varapresidentin neuvonantaja ei normaalisti -
pidä selontekoa huippusalaisesta tiedusteluohjelmasta.
Addingtonilla oli ohjelman alkuperäiset valtuutukset -
toimistonsa turvakaapissa.
Hän käski valmistautua.
Saisin tietää jotain, mitä en voisi uskoa.
Lähes välittömästi päivien tai viikkojen sisällä -
Stellar Wind -ohjelma sai suullisen valtuutuksen.
Siinä käännetään NSA:n uskomaton voima -
ulkomaisten kohteiden lisäksi kotimaisia kohteita kohti.
Mikä Stellar Wind oli?
Minun on varottava. Osa tiedoista on yhä salaisia.
Kutsun sitä luvattomaksi salakuunteluohjelmaksi,
johon sisältyi valtavaa metatietojen -
ja sisällön keräämistä, ja suurin osa tapahtui kotimaassa.
Kuvittele, että tietokone seuraa jokaista puhelua,
soittoaikaa, missä se soitettiin ja vastaanotettiin,
ja miten kauan se kesti.
Ne ovat metatietoja.
Stellar Wind -ohjelmassa oli kolme koria,
jos sitä voi niin kuvailla.
Ensimmäisessä korissa on -
puhelinviestinnän sisältö.
Siinä tapauksessa vanhempi CIA:n viranomainen uskoo,
että yksi puhelun henkilöistä kuuluu al-Qaidaan -
tai on yhteydessä heihin.
Kaksi muuta koria eivät liittyneet sisällön keräämiseen -
vaan metatietoihin.
Toisessa korissa oli puhelimen metatiedot.
Siitä ei näe puhelun sisältöä,
mutta näkee soitetun numeron ja ehkä puhelun keston.
Korissa kolme on sähköpostin metatietoja.
Tieto siitä, keneltä kenelle viesti välittyi.
Perusajatus oli se, että metatietojen -
keräämisen kautta -
jopa ihmisistä, joita ei epäilty,
saisi luotua verkoston, joka auttaisi -
yhdistämään palaset terroristeista saatujen -
todisteiden kanssa.
Siten saisi tietoaltaan, joka auttaisi estämään seuraavat iskut.
Se oli teoria.
On digitaalinen aikakausi. Hukumme tietoihin.
Joten NSA sanoi: "Miksemme vain ota niin paljon kuin voimme?
Vau. Katso, miten helppoa se on. Otamme kaiken."
Hallitus sopi supersalaisia -
erityisjärjestelyitä -
tiettyjen yritysten, kuten Verizonin,
AT&T:n ja muiden kanssa tietoja saadakseen.
He siis keräävät kaiken ja väittävät:
"Emme riko lakia, ennen kuin katsomme tietoja."
Siinä kääntää neljännen lisäyksen täysin ylösalaisin.
Perusoikeuksien -
neljäs lisäys antaa meille oikeuden yksityisyyteen omissa kodeissamme,
oikeuden siihen, etteivät hallituksen agentit -
voi tunkeutua koteihimme ja ottaa mitä haluavat -
ilman lupaa tai minkäänlaista valtuutusta.
Tämä oli sähköinen versio -
luvattomasta hallituksen ratsiasta koteihimme.
Johtaja Mueller palasi selonteosta eräänä aamuna.
Hän soitti minulle ja sanoi: "Dale, meneillään on eräs erityisohjelma.
Kukaan ei tiedä siitä.
Luultavasti maksimissaan kuusi ihmistä hallituksessa tietää."
Vastasin: "Niinkö? Mistä on kyse?" Hän sanoi: "En voi kertoa. Mene."
Joten menin Pentagoniin seuraavana aamuna -
turvattuun tilaan, jossa minulle kerrottiin ohjelmasta.
Tulin takaisin ja sanoin johtajalle:
"En tiedä, voiko tämä toimia."
En pitänyt siitä. Sanoin: "Tämä ei kestä."
Hän sanoi: "Et voi kertoa kenellekään."
NSA:N PÄÄMAJA
Näin, mitä ohjelma sai aikaan.
Tulin kertomaan, etten nähnyt sen hyödyttäneen meitä mitenkään.
En ymmärtänyt tätä niihin aikoihin,
mutta kansliani vastuulla oli ohjelman laillisuuden hyväksyntä -
kuuden viikon välein.
OIKEUSMINISTERIN KANSLIA
Ohjelman suurin ongelma oli, että se näytti olevan ristiriidassa -
ulkomaisen tiedustelulain kanssa.
Se on hyvin monimutkainen laki,
mutta se ei tuntunut sallivan sitä, mitä oli tekeillä.
Sen sijaan, että he yrittäisivät saada kongressia muuttamaan lakeja,
Bushin hallinto päätti -
tulkita osaa niistä tavalla, joka salli heidän sivuuttaa ne.
MAALISKUU 2004
Maaliskuussa 2004 apulaisoikeusministeri Jack Goldsmith -
ilmaisi huolensa Stellar Wind- ohjelmasta.
Hän sanoo: "En löydä oikeudellista tukea tälle osalle,
ja tämä on ehkä keskeytettävä."
Koko ohjelmako? -Jotain pitäisi keskeyttää.
Olin päättänyt, että noin puolta ohjelmasta voitaisiin jatkaa -
ja toista puolta ei voitaisi.
En löytänyt oikeudellisia perusteita sille.
Kun ilmoitin Valkoiselle talolle,
etten voinut hyväksyä suurta osaa valvontaohjelmasta,
David Addington raivostui ja sanoi:
"Jos teet näin, sinulla on käsissäsi 100 000 ihmisen veri,
jotka kuolevat seuraavassa hyökkäyksessä."
Hän ajatteli, että olin väärässä ja että seuraava isku tulisi kaikesta huolimatta.
Eikä hänen tarvinnut kertoa sitä.
Minulla oli sama tunne, ja se painosti minua paljon.
Muistan, kun soitin Andy Cardille. Andy palasi lomalta aikaisin.
Tapasimme varapresidentin, George Tenetin ja Michael Haydenin.
Puhuimme asiasta.
Tämä oli hyvin tärkeä ohjelma,
luultavasti yksi tärkeimmistä ja tehokkaimmista ohjelmista,
joita hallituksellamme oli tiedonkeruussa.
Siksi ajatus siitä, että lopettaisimme osan siitä,
oli vakava.
Oikeusministeri Ashcroft hyväksyi päätökseni.
Se oli uskomatonta, koska Ashcroft oli hyväksynyt -
laajemman ohjelman kanslian neuvontaan pohjautuen.
Se oli rohkea teko häneltä, koska se oli askel taaksepäin.
Hän ei ollut iloinen siitä, mutta hän tuki päätöstämme.
ENSIAPU SAIRAALAN SISÄÄNKÄYNTI
Muutaman tunnin kuluttua asiakirjan allekirjoittamisesta -
Ashcroft joutui sairaalaan äkillisen haimatulehduksen takia.
Hänen sappirakkonsa piti poistaa.
Hänet piti leikata.
Hän oli hyvin sairas, eikä hänen selviytymisensä ollut varmaa.
Kisasimme aikaa vastaan. Maaliskuun 11. päivä -
taisi olla valtuutuksen erääntymispäivä.
Aina kun keräilyssä on aukko, ei tiedä, mitä jää välistä.
Puhuin presidentin kanssa.
Hän oli huolissaan, koska aloimme kuulla puhetta,
että ehkä jotain suurta tapahtuisi pian.
Ja jos oikeusministeriön allekirjoitus puuttuisi,
teleoperaattorit eivät -
luultavasti tekisi yhteistyötä kanssamme.
Soitetaan Ashcroftille. -Menitte sairaalaan itse.
Menimme sairaalaan.
Presidentti pyysi minua ja Albertoa menemään sairaalaan -
ja kertomaan Ashcroftille tilanteesta.
Toin presidentin jo allekirjoittaman asiakirjan.
Kysyin, allekirjoittaisiko hän sen.
Kiirehdin sairaalaan, juoksin portaita ylös ja kävelin sairaalahuoneeseen.
Ashcroft oli tehohoidossa.
Hän oli letkuissa kiinni.
Hänen silmänsä olivat lähes kiinni, ja hän oli hyvin harmaa.
Hän näytti todella sairaalta.
Olin siellä vain muutaman minuutin,
ennen kuin Alberto Gonzales ja Andrew Card astuivat sisään.
Heillä oli Stellar Wind -ohjelman valtuutusasiakirja,
ja he pyysivät Ashcroftia allekirjoittamaan sen.
Menimme Andyn kanssa John Ashcroftin huoneeseen, ja John makasi sängyssä.
Hän näytti heikolta ja kalpealta.
En ollut varma, ymmärsikö hän, mistä puhuimme.
Puhe katkeili.
Hän ei sanonut paljoa ja näytti kamalalta.
En ollut varma, mitä tapahtuisi.
He tulivat pyytämään allekirjoitusta, ja mitä uskomattomin asia tapahtui.
Ashcroft, yllätyksekseni,
nosti itseään hieman sängystä ylös -
ja sanoi:
“Olen samaa mieltä oikeusministeriön päätöksen kanssa.”
Hän teki selväksi, ettei arvostanut heidän tunkeutumistaan tehohoitohuoneeseensa -
häiritsemään häntä.
Sitten hän lysähti takaisin sänkyyn.
Olin varma, että se olisi hänen loppunsa.
Oikeusministeriön mielestä -
ohjelma ei -
ollut toiminut laillisesti.
Valkoinen talo yritti saada hänet muuttamaan mielensä.
Kiitimme häntä ja lähdimme.
Autoon palattuamme kerroimme Addingtonille, ettei se mennyt hyvin.
Allekirjoitusta ei saatu.
Presidentti Bush hyväksyi ohjelman kokonaisuudessaan.
Hän uhmasi neuvojamme, mikä oli hänen oikeutensa.
Hän on Yhdysvaltain presidentti.
Hallitus oli kaaoksen partaalla.
Oikeusministeriöstä olisi erottu joukoittain.
Ohjelma olisi jatkunut.
Kaikki olisi ollut pahempaa hallitukselle,
kansallisen turvallisuuden rintamalla myös.
Siksi he perääntyivät.
Mitään sellaista ei ole koskaan tapahtunut Amerikan historiassa -
niin monella tasolla.
Olin valtavan raivoissani -
Valkoisen talon liiallisesta salaisuudesta ja hallinnasta.
Minusta tuntui, etteivät he halunneet -
meidän tarkastavan ohjelmaa.
He saivat halutun vastauksen varhain,
eivätkä he halunneet sitä tutkittavan sen jälkeen.
Valkoinen talo ei vaikuttanut rehelliseltä.
Aloin paljastaa tietoja sisäisesti useiden kanavien kautta.
Tapasin pääasianajajan, jolla oli pääsy ohjelmaan.
Ilmoitin siitä NSA:n ylitarkastajalle.
Helmikuussa 2006 puhuin lehdistölle -
joukkovalvontajärjestelmästä.
ENTINEN NSA-VIRKAMIES SYYTTEESEEN
He päättivät tehdä elämästäni vaikeaa.
Mutta meillä kaikilla on moraalinen kompassi.
Meillä kaikilla on mahdollisuus valita.
Voimme myös valita, miten reagoimme tapahtumiin.
Todistin historiaa. Se oli poikkeuksellinen aikakausi,
enkä voinut jäädä pimeyteen.
En aikonut vain katsoa sivusta ja antaa sen tapahtua.
Olisin katunut sitä loppuelämäni.
NSA:N KOTIMAAN VAKOILU KASVAA
Stellar Wind -ohjelma oli kiistanalainen, mutta laki ei muuttunut.
Kongressi päätyi uusimaan valvontalain -
ja osittain laajentamaan valvontavaltuuksia.
Obaman hallinto muutti joitakin käytäntöjä,
mutta laki ei itsessään muuttunut.
Hallituksen valtavat valvontavoimat ovat pysyneet,
ja ne on hyväksytty paljolti jopa paljastusten jälkeen.
On selvää, että he toimivat erittäin aggressiivisesti 9/11-iskujen jälkeen,
ja että he olivat todella peloissaan.
He tunsivat olevansa sokeita vihollisen aikomuksille.
Ja tekivät paniikissaan kaikkensa kerätäkseen tietoja.
He tekivät niin tavalla, joka rikkoi selvästi lakeja.
Rajoittamaton valta johtaa aina väärinkäyttöön.
9/11-iskut saivat ihmiset kovettumaan.
Kärjistettynä he halusivat -
vain rökittää vihollisen.
Se oli vihaa. Eikö kuka tahansa haluaisi rökittää ihmiset,
jotka murhasivat 3 000 ihmistä?
Kuka ei ollut vihainen?
Mutta siksi valitsemme johtajat, jotka pitävät pään kylmänä,
miettivät pitkällä tähtäimellä ja suojelevat arvoja,
joita väitämme yhteiskuntamme pilareiksi.
Suojellaksemme niitä asioita, jotta maailma, jossa elämme -
ei eroaisi tämän kriisin jälkeen -
niin radikaalisti aiemmasta.
Anna isälle haleja.
Tuhansittain lisää Amerikan sotilaita matkaa kaukaisille rintamille.
Kymmenen päivää lukiosta valmistuttuani pääsin merijalkaväkeen.
Se, mihin olin joutunut,
selviäisi vasta ensimmäisenä taistelupäivänä.
Tekstitys: Ida Suninen