SERIEN INNEHÅLLER BILDER
SOM KAN UPPFATTAS STÖTANDE FÖR VISSA TITTARE.
LJUDUPPTAGNING FRÅN 11 SEPTEMBER 2001
American 11, tung trafik norr om fältet på 3 500 fot.
Ligg kvar på 3 000 fot, landningsbana fyra höger.
Klart för start.
Vilken vacker tisdagsmorgon det var.
Himlen var klar, den var blå, inte ett moln på himlen.
De kallar det "severe clear."
Ungefär klockan 08:00 var American flight 11 fulltankat.
Det skulle till Los Angeles.
Det lämnade Boston Logan Airport. Det var kapat.
American 11, stig och ligg kvar på nivå 350.
RÖST: FLYGLEDARE BOSTON CENTER
American 11, stig och ligg kvar på nivå 350.
American 11, Boston.
Det här är Aten.
Boston här. American 20 skulle stiga nu,
men han svarar inte alls.
Han verkar svänga åt höger.
De tappade kontakten,
men kaparna använde Hudsonfloden som vägledning ner till New York.
Nummer tre bak. Cockpit svarar inte.
Någon är knivhuggen i affärsklass.
Jag tror att någon har sprutat ut tårgas.
Jag vet inte. Jag tror vi blir kapade.
Vad heter du?
Jag heter Betty Ong.
Jag är nummer tre på flight 11.
Passagerarna i förstaklass…
Flygvärdinnan i förstaklass och vår purser har blivit knivhuggna.
Vi kommer inte in i cockpiten, dörren går inte upp.
Har ni anropat någon annan?
Nej.
Vi får inte tag på någon läkare…
År 2001 jobbade jag i World Trade Center
i det södra tornet, torn två.
Jag jobbade på våning 101.
Vi var i byggnaden i fyra eller fem år.
Jag började jobba på hotellet 1981.
Det hette Vista International och sedan Marriott International Hotel.
Jag var hotelltekniker och skötte underhållet i hela byggnaden.
Den 11 september
kom jag hit runt klockan 06:00.
Vi har avdelningsmöten klockan 08:00,
där vi går igenom vad som ska göras under dagen.
På det här mötet sa min chef
att några gäster som bodde på hotellet
hade problem med sitt rum.
Min chef ville att vi skulle fokusera på de gästerna.
De hette Faye och Leigh Gilmore och kom från Chicago.
Leigh hade MS.
Det begränsade henne mycket.
Hon satt i rullstol.
Hon var språkrör för människor med funktionshinder.
Jag sa till min chef att jag skulle gå till dem
och se så att de var nöjda och hade det de behövde för dagen.
AMERICAN AIRLINES BOKNINGSKONTOR
American Airlines nödlinje, vad har inträffat?
Det här är Nydia på American Airlines.
Jag övervakar ett samtal från flight 11.
Flygvärdinnan säger att piloten och alla har blivit knivhuggna.
-Flight 11? -Ja.
Vi kontaktade flygledningen.
De hanterar det som en bekräftad kapning,
så de flyttar undan all trafik.
Okej.
Han stängde av transpondern,
så vi har ingen definitiv höjd för honom.
Vi ska… De verkar tro att…
De har honom på en primär radar. De tror att han går ner.
Jag gick in i lobbyn
och för att komma till våning 82 fick jag ta två hissar.
Expresshissen till våning 78 och sedan till våning 82.
Jag kom till mitt kontor
och jag hade tur, för jag hade mitt skrivbord vid fönstret
på östra sidan av tornet.
Från mitt fönster såg jag East River, alla broarna,
och långt bort mot Europa.
Jag var avdelningschef på juridikavdelningen
HAMNMYNDIGHETEN JOBBADE I NORRA TORNET
Centret byggdes i mitten av 60-talet, början på 70-talet
av hamnmyndigheten, och när det var klart la de sitt huvudkontor där.
Huvudarkitekt var en japansk man.
Han var ironiskt nog höjdrädd,
men byggde ändå dessa jättebyggnader.
Makthavarna i New York ville bygga centret
för handel och världshandel, däribland Rockerfeller.
De döpte det till "World Trade Center."
Kritikerna gillade dem inte i början.
Man skämtade ofta och sa:
"Välkomna till New York, med kända byggnader
som Empire State Building
och Chrysler Building och lådorna de kom i."
Men folk vande sig vid dem och de var mycket älskade.
Varje måndag till fredag
var det 70 000–80 000 människor på den lilla ytan.
Det var som en stad i staden.
Jag var biträdande polischef
på New York City Department of Investigation.
Vi jobbade med en insats.
Vi var på World Trade Center och träffade
en som tagit emot mutor och inte ville betala skatt.
Vi hade utredare med avlyssning
som skulle träffa honom där.
Är det American 11 som anropar?
Lägg upp samtalet på HAM…
Vi har några plan. Var tysta så går allt bra.
Vi återvänder till flygplatsen.
EN AV KAPARNA FLIGHT 11
American 11, försöker du anropa?
Rör er inte. Allt kommer att gå bra.
Om ni försöker göra nåt skadar ni er själva och flygplanet.
Var bara tysta.
Boston, trafikledningen.
Vi har ett problem.
Vi har ett kapat flygplan på väg mot New York.
Vi vill att ni…
Ni måste skicka F-16-plan eller nåt om kan bistå oss.
Skarpt läge eller övning?
Nej, det här är ingen övning.
Okej. Vänta lite. Okej?
Ja.
Du.
-Det är allvarligt. -Va?
Va?
Vad sa du?
Är det skarpt läge? En riktig kapning.
Klockan 08:45 var det tyst på mitt kontor.
Alla jobbade på sina datorer.
Helt plötsligt
bröts tystnaden av en enorm explosion.
Kan jag få din autograf också?
Vad fan var det?
Det lät som en flygkrasch.
-Där borta! -Kom till oss!
Kom till oss!
Beth! Vad är det?
Har nåt kraschat i World Trade Center?
Det är World Trade Center.
Jävlar!
Fan!
Det ni ser nu
är väldigt otäcka livebilder.
Det är World Trade Center, och enligt obekräftade rapporter
ska ett plan har kraschat i ett av tornen.
Ja. Vi ser…
Det blev en stor explosion och det brinner.
Det kommer mycket svart rök från byggnaden.
Svart rök
tyder på att branden inte är under kontroll.
Jag var i mitt kontor på våning 62.
Klockan 08:46 hördes en hög smäll och en krasch.
Byggnaden började skaka, vilket jag aldrig hade känt förut.
Byggnaderna var designade för
att svaja i orkanvindar.
De var för höga för att vara helt stadiga.
Men det här var annorlunda. Det skakade så mycket
att ett par av mina kollegor tappade balansen och föll på knä.
Skakningarna verkade pågå i 20 eller 30 sekunder.
När det slutade skaka,
skrek jag åt alla att gå mot trapporna.
Vi skulle inte invänta information.
Först tar vi oss ut.
Tiotusentals människor jobbar i de två byggnaderna
i hjärtat av New Yorks finansdistrikt.
Jag satt på södra sidan i södra tornet,
jag var så långt ifrån som man kunde, och jag hörde ett dån.
Det var ett svagt dån.
Mina kollegor på västra och norra sidan
kände värmen från flygplansdelarna när de passerade deras fönster.
Papper på deras skrivbord förkolnades.
Ville du evakuera i det läget?
Jag tänkte inte ens tanken.
Mamma frågade mig: "Ska du gå?"
Jag sa ja, eftersom det var mamma.
Vi trodde alla att det var nån idiot i en Cessna eller nåt litet plan
som träffade byggnaden.
Vi förstod inte att det var en Boeing 757.
VICE VD DÉSIRÉES KOLLEGA
Jag packade min väska och såg Jim Berger gå förbi.
Han hade hört mig säga att en bomb hade exploderat,
och han hade nu hört
att det var ett plan som hade kraschat in i norra tornet.
Torn ett.
Det kraschade in i byggnadens kärna.
Var man på 92:a våningen eller ovanför fanns det ingen väg ut.
Det fanns inga trappor.
LARMSAMTAL
Brandkår 408. Var brinner det?
Hej. Jag är på 106:e våningen i World Trade Center.
Något har exploderat.
Okej. På 106:e våningen?
-Vilken byggnad? Ett eller två? -Ett.
Okej. Ha fönstren öppna om ni kan och stanna där.
Det dröjer på grund av branden nedanför.
Håll ut. Vi är på väg.
Okej. Håll ut.
Okej. Håll ut. Vi är på väg.
Okej. Snälla, skynda er.
Den här vackra dagen började nu mörkna.
Papper virvlade förbi utanför.
Då sa Jim att det var dags att gå hem.
Vi tänkte: "Klockan är inte ens 09:00 och vi får redan gå hem."
Jim gick ner i korridoren när jag gick mot hissarna.
Han kollade igenom våningen.
Han ville att alla skulle gå hem och att ingen blev kvar.
Jim tog sig inte ut.
Vi har inga bekräftade uppgifter om antal skadade i nuläget.
Vi börjar foga samman bitarna av den här hemska händelsen.
Byggnaden skakade.
Vi visste inte varför.
Larmen gick igång per automatik
och då slutar hissar och allt att fungera.
Det var illa och nåt var fel.
När jag stod i lobbyn såg jag en kvinna komma mot mig.
Hon kom från tvillingtornen.
Hon var illa bränd och jag sa "Herregud."
Nån skrek att vi behövde en handduk
eftersom hennes hud flagnade av.
Hon hade tydligen bränts av bränslet.
-Det måste ha kommit i hisschaktet. -Ja. Hissarna.
LEIGHS MAMMA
Jag tänkte på damerna och sa till mig själv:
"Jag kanske ska kolla om de är där uppe, för jag vet inte."
Hissarna var urkopplade,
så jag gick till godshissen, använde nyckeln och åkte upp.
När jag öppnade dörren var de där. Tre damer väntade där.
De var fast där uppe.
En av dem sprang tillbaka till sitt rum och låste dörren.
-Jag vet inte varför. -Hon var rädd.
Jag sprang efter, bankade på dörren och sa:
"Ursäkta. Jag vet inte vad som pågår.
Men det är illa och jag är också rädd.
Vi måste gå."
Hon började gråta och sa: "Okej. Jag följer med."
Du fick dem i säkerhet.
Vet du vad som hände med dem sen?
Nej.
De brukar inte flyga så nära byggnaderna.
Det var inga höga vindhastigheter.
Flygförhållandena var nästan perfekta.
Folk strömmade redan in från våningarna ovanför oss i trappan.
Jag bestämde mig för att stå vid ingången och räkna folk från min avdelning
och se till att alla nio kom in i trapphuset.
Jag var avdelningschef, så jag tyckte att de var mitt ansvar.
Det var trångt i trapphuset, så de rörde sig inte snabbt.
På 20:e våningen
såg vi en brandman på väg upp när vi var på väg ner.
Resten av vägen ner fick vi gå i en fil,
eftersom poliser och brandmän
gick på andra sidan för att försöka evakuera byggnaden.
Jag var glad att se brandmännen.
RÖST: OKÄND BRANDMAN
Det här är… Från vår plats ser jag tung rök
från World Trade Center-byggnaden.
Skicka det du har häråt, Kate.
Morgonen den 11 september skulle jag egentligen inte vara i tjänst.
Jag hade jobbat ett 24-timmarsskift från söndag natt
till måndag, den 11 september var en tisdag.
Kaptenen på släckbil 24 hade bett mig ta hans skift.
Glaset i lobbyn var trasigt.
Vi gick in och såg sprickor i marmorn
och jag såg döda kroppar vid hissarna.
Flygbränslet hade runnit ner i hisschakten.
Vi skulle gå upp för att bekämpa branden och få ut så många som möjligt.
Vi började gå upp i en fil
och många civila kom ner i en fil, lugnt och sansat.
Vi stötte på en man från 90:e våningen som hade sett eld.
Då insåg jag att vi hade en lång väg framför oss.
Jag kom snabbt ner till Sky Lobby på 78:e våningen.
Det var fullt med folk där.
Ungefär 400 väntade i lobbyn för att ta hissen ner till bottenplan.
Jag kom in i en av de sista hissarna som kom till lobbyn.
Uppenbarligen… Något fruktansvärt har hänt.
Vi har obekräftade uppgifter om
att ett plan har träffat ena tornet.
Vi försöker…
-Kan du titta ut genom fönstret? -Ja.
Ser du en kille på 4 000 fot, åtta km öster om flygplatsen? Han…
Jag ser honom.
Är han på väg ner mot byggnaden?
-Han sjunker snabbt. Ja. -Det är…
Han sjönk 800 fot i ett svep.
Nåt mer kommer att hända.
Vi kom till gatunivå och jag var med tre kollegor.
Vi hittade varandra i hissen.
När vi gick ut på Liberty Street,
tog vi ungefär tio steg och sen skrek Ingrid: "Spring!"
Hon minns inte varför,
men vi sprang längs Liberty Street mot Church Street och Zuccotti Park.
Klockan var då 09:03.
Jag vet det nu, för det var då United 175 kraschade i södra tornet.
Herregud!
-Herregud. Det är ett till. -Herregud.
Herregud. Det är ett till.
Det här verkar vara avsiktligt.
-Ett till träffade byggnaden. -Oj.
Ett plan till träffade World Trade Center.
-Hela byggnaden rasade. -Jösses.
AMATÖRVIDEO
Kom igen!
Är du med mig, John?
Jag vet inte.
Ta skydd!
-Vad hände? -Vad händer?
…det kommer att explodera!
Tillbaka!
Vi går tillbaka.
Kom igen. Sätt fart! Kom igen! Rör på er! Kom igen!
Det andra planet…
DC01, kör.
En explosion i byggnad två på de övre våningarna.
Explosion högt upp i byggnad två i World Trade Center.
Det är uppenbart
att ett andra plan har kraschat in i World Trade Center.
Det är nog en terroristhandling
av proportioner som vi inte kan föreställa oss.
Man hörde folk flämta.
Det kändes som om världen föll samman.
Hjärnan försöker begripa något
som inte var logiskt.
Det var så osannolikt.
Och det var bara början.
Det tredje planet är på väg mot Washington.
Anropa Langley, skicka dem mot Washington.
EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
DEL 1 ALLA VARNINGSLAMPOR BLINKADE RÖTT
Attackerna den 11 september 2001
var de mest betydande terrorattackerna i vår historia.
Det är svårt att föreställa sig känslan av total omstörtning,
oreda, kaos och osäkerhet som fanns den 11 september
timmarna efter attackerna.
Ingen visste vem som attackerat oss eller varför,
eller vilka attacker som väntade.
Det ledde till den tidens kanske viktigaste fråga:
"Varför hatar de oss?"
Attackerna på tvillingtornen var bara inledningen
på en dag av attacker mot mål
som representerade amerikanska maktsymboler.
Operationen utfördes av anhängare till Usama bin Ladin.
Terrorism kan nog bäst definieras som våld eller hot om våld
för att skapa grundläggande politisk förändring.
Terrorister ser sig själva som motvilliga krigare
som försvarar sig mot angripare.
De anser att deras enda val är att ta till våld.
Bin Ladin ansåg att terrorism kunde förändra historien.
Men vägen till 11 september började årtionden tidigare,
under kalla kriget när Sovjet invaderade Afghanistan 1979.
Det var där allt började.
SOVJETER VÄLLER IN I AFGHANISTAN
Jag tror inte att någon helt förstod
att det var en anmärkningsvärd vändpunkt i historien.
Ingen kunde ha förutsett att det skulle bli en händelse
som skulle få en sådan effekt, inte bara på resten av 1900-talet,
utan även för de första årtiondena av 2000-talet.
Sovjetiska trupper utkämpade strider på gatorna i Kabul,
Afghanistans huvudstad, idag.
Sovjet har skickat stridsvagnar och helikoptrar
mot de muslimska rebellerna.
Jag är en före detta CIA-agent engagerad i det afghanska motståndet
mot Sovjets ockupation.
Det amerikanska folket letade febrilt efter en världsatlas
för att hitta Afghanistan.
Och varför brydde vi oss?
Vi brydde oss, åtminstone i Washington.
Sovjet, den andra delen av ekvationen i ett kallt krig
som då hade pågått i årtionden, sedan 1948,
till en kostnad av tio biljoner dollar eller mer,
hade flyttat sig utanför sina gränser på ett väldigt flagrant sätt.
Den enda möjligheten för USA:s president,
USA:s regering,
var att göra något, man måste svara.
Sovjets ledare har öppet och offentligt förklarat
att den enda moral de erkänner är den som kommer att främja deras sak:
världsrevolution.
Reagan tillträder
och tar in en ny chef för CIA, och det är Bill Casey.
Bill Casey kallade mig till sig och sa:
"Åk till Afghanistan, jag ger dig en miljard dollar om året.
De ska vinna.
Vi vill inte bara kämpa till den sista afghanen,
utan vi vill att ni kör ut dem.
Om en miljard inte räcker, får du mer."
Vi hade press på oss från det läget.
Vi kunde inte dra oss ur.
År 1985 hade en miljon afghaner dödats
och 1,5 miljoner hade skadats eller lemlästats.
En miljon hade drivits i exil till Iran
och två miljoner till Pakistan.
Av en befolkning på cirka 13 miljoner vid den tiden,
hade en tredjedel dödats, skadats eller drivits i exil.
Beslutet fattades. Vi skulle ge oss in i det.
Nu sätter vi igång och sätter stopp för det.
USA gav bokstavligen miljarder dollar under de avgörande åren,
1984, 1985 och 1986, till mujahidin.
Mujahidin bestod av afghanerna som gjorde uppror
med utgångspunkt i islam
för att befria landet från sovjetisk ockupation.
Jihad var den muslimska kampen mot förtryck, diktatur,
auktoritet och icke-muslimer som ville erövra muslimskt territorium.
Man kan föreställa sig utmaningarna
med att leverera tiotusentals ton krigsmaterial,
pengar och annat till afghanerna i kriget.
På afghansk sida hade vi sju olika ledare.
De representerade både etniska grupper och stammar,
och de var fundamentalister eller moderata.
En av fyra fundamentalisterna var Gulbuddin Hekmatyar, Mörka prinsen.
Han bar alltid en svart turban, och alla i världen,
utöver några av hans befälhavare, hatade honom.
Speciellt en av männen verkar ha en stor skara följare.
Han heter Gulbuddin Hekmatyar,
en 33-årig tidigare ingenjörsstudent på universitetet i Kabul.
Han fick ett hemskt rykte. Han gick på universitetet i Kabul.
Det gick ett ihärdigt rykte om att han hade startat trenden
att kasta syra i tjejernas ansikten, för att de då inte var täckta.
De bar kjolar och klänningar och gick på universitetet.
Hekmatyar dömde mig till döden för att jag skrev mot honom.
FÖRE DETTA LEDARE FÖR MUJAHIDIN
Vi kom till en punkt då vi tvingades beväpna oss.
Vi stod inför ett krig och hade inget annat val.
Sovjeterna ville att Afghanistan skulle bli en satellitstat.
Det var därför de gjorde det.
Det var då jag påbörjade min kamp för att rädda landet.
Det var min religiösa plikt.
Jag drevs av min tro och av att skydda den.
Sovjetiska trupper kom.
Vissa såg sovjetiska styrkor i Afghanistan
som en fara för den egna friheten och suveräniteten.
Hela världen anade fara. Alla länder i området anade fara.
Iran, Pakistan och gulfstaterna anade fara.
Europa, USA och väst i allmänhet anade fara.
De trodde inte att afghanerna kunde stå emot.
Men motståndet startade här, tvärtemot vad de väntade sig.
Man intervjuar dem inte
för att en av dem ska gifta sig med ens syster.
De gjorde det som behövdes.
Man fick arbeta igenom systemet
och allt flyttades till befälhavarna, däribland Ahmad Shah Massoud.
Han fick 250 000 dollar i månaden.
Snart kom laster till hamnen i Karachi,
flyttades genom systemet och in i Afghanistan.
Den amerikanska insatsen flyttades från en 100-årig design
med Enfield-gevär,
till lådor med AK-47:or,
82 millimeters granatkastare, 107 och 122 millimeters raketartilleri,
friflygande raketer som alla älskar,
och granatgevär.
ARABISKA UNGDOMAR SLÅSS SIDA VID SIDA
Jag minns mycket väl när jag 1988 korsade gränsen och åkte till Afghanistan
på en snabb resa med utländska korrespondenter.
Jag såg en stor grupp soldater som kom från Afghanistan
på väg mot Pakistan.
De sa att de skulle dit för vila och återhämtning.
Jag minns att jag blev chockad över
att de flesta var araber, indonesier, filippinare
och folk från hela världen.
Vid en viss tidpunkt
anslöt sig en grupp unga araber till detta jihad.
De var inte många.
Det var ett begränsat antal män.
Deras hemländer tog inte saken på allvar.
Västvärlden hade inget emot att de kom och deltog i kriget.
Det var bara ett fåtal män.
De hade en eller två utposter.
De kallade dem al-Qaida.
Usama bin Ladins familj var väldigt modern,
de var stora entreprenörer och affärsmän i Saudiarabien.
Men han ville göra nåt för islam och utkämpa jihad.
Han anlände till Peshawar med mycket byggutrustning,
och han hjälpte mujahidin att bygga tunnlar
och ammunitionsförråd och sånt.
Han steg snabbt i aktning och stöttades av alla de
som stöttade kriget mot sovjeterna.
Usama bin Ladin var i Afghanistan.
Han bildade något som skulle bli al-Qaida,
det var bara en samling av hans mannar.
Det blev aldrig något stort problem för CIA eller någon annan.
På 1980-talet var vi fokuserade på kalla kriget
och hotet från Sovjet.
NÄRA GRÄNSEN MELLAN AFGHANISTAN OCH PAKISTAN
Men bakom kulisserna,
utan att vi förstod det eller insåg vidden av det,
skedde en fusion av politik och religion.
I moskéerna på landsbygden kallar lärare in folk för att slåss
och berättar varför jihad är obligatoriskt.
Vi insåg inte hur dessa anrop till muslimer
att komma och slåss i Afghanistan
och att ge ekonomiskt stöd till mujahidin, till de heliga krigarna,
förändrade terrorismens natur.
Afghanerna lobbade för Stinger-robotar
precis som amerikanska politiker och CIA-tjänstemännen.
President Reagan gick med på
att ge dem ett begränsat antal Stinger-robotar.
Det var avancerade missiler till för att skjuta ner sovjetiska plan.
De tränades att skjuta ner planen när de landade på sovjetiska flygplatser.
Jag tog med robotarna
och i september skickade vi ut vårt första team.
En jakt-attack-grupp utanför Jalalabad
som inväntade sovjetiska MI-24 Delta-helikoptrar
på väg från Kabul till Jalalabad.
Våra killar kom upp och…
Skytten sköt som en båge över himlen
med den vita plymen bakom.
Han träffade den första helikoptern och sen…
Efter det gick moralen i det afghanska motståndet
från att vänta tålmodigt på martyrdomen
till att de ville ge sig ut och kriga.
Det fungerade.
Sovjeterna fick inte en bra dag från att vi tog in robotarna
tills de åkte.
Det var det. Kriget förändrades.
De sista sovjetiska soldaterna lämnade Afghanistan efter nio års krig.
Nio års ockupation och död.
Minst 15 000 sovjeter dödades
och tusentals afghanska rebeller och civila.
Soldaterna på stridsvagnarna vinkade och log och skrek.
De åkte och de var lättade.
Jag hade åkt in på afghansk mark för att se sovjeternas avfärd.
Det var bara symboliskt, men jag var där.
De åkte, jag åkte hem, jag släckte mitt ljus den kvällen,
och det var mitt meddelande till KGB, en kilometer bort:
"Game over. Ni förlorade."
Bedömningen i den muslimska världen blev
att muslimska arméer, ledda av mujahidin,
hade besegrat sovjeterna.
LÄNGE LEVE VÄNSKAPEN MELLAN AFGHANISTAN OCH SOVJET
Tårarna rann.
Jag grät även när jag bad.
Jag grät i två dagar.
Jag hade uppnått en av mina största drömmar
och det innan det skulle hända.
Jag uppnådde min största dröm
att den sista ockupationssoldaten hade lämnat landet.
Jag trodde inte att det skulle hända så snart.
Men jag var övertygad om att sovjeterna skulle besegras.
Men inte så snart.
Så kände jag.
Hekmatyar trodde att jag skulle få honom dödad.
Sista mötet jag hade med Gulbuddin Hekmatyar,
sa han: "Du är här för att döda mig."
Jag sa:
"Nej, ingenjör. Jag tänker inte döda dig idag."
Kom ihåg hur det var i USA i början av 90-talet.
Vi var triumferande.
Den första president Bush
invigde en ny världsordning som skulle sprida demokrati
och den västerländska statens storhet och kapitalism i hela världen.
Vi var ouppmärksamma.
Vi var fixerade på världen genom våra ögon.
En som var demokratisk och materialistisk.
Vi insåg inte vilken makt religionen har.
Vi förstod inte att det som hänt i Afghanistan inte var slutet,
utan upptakten till nåt mer allvarligt och mer avgörande.
Särskilt efter att Saddam Hussein invaderade Kuwait.
Irak invaderade Kuwait i morse
i en perfekt utförd invasion som överraskade världen.
Attacken kom bara timmar
efter att Irak avbröt samtal med Kuwait gällande oljefält.
USA och Storbritannien och andra länder
reagerade omedelbart på Saddam Hussein och Iraks invasion av Kuwait
genom att skicka ut fartyg och marktrupper för att skydda Saudiarabien
och resten av Arabiska halvön
från Iraks försök att utöka sin kontroll
över världens oljeförråd.
När jag kom till FBI
studerade jag terroristgrupper.
Jag var verkligen intresserad av grupper som Hamas, Hizbollah,
PIJ, Palestinian Islamic Jihad,
och en konstig kille som gav en massa intervjuer.
Vad är dina framtidsplaner?
Du får se dem och höra om dem i media.
Om Gud vill.
Vem är han? Vad tänker han göra?
När man pratade med folk i den amerikanska regeringen
sa de flesta att han var en finansiär.
Han finansierade islamiska intressen världen över,
men det var något ondskefullt med honom.
Usama bin Ladin hade svårigheter att försöka förklara för sina anhängare
hans religiösa motivering till att slåss mot USA.
USA hjälpte trots allt mujahidin,
de hjälpte det afghanska folket att besegra sovjetkommunisterna.
När Saddam Hussein invaderade Kuwait
blev det en väckarklocka för personer som Usama bin Ladin.
De sa: "Ser ni? Vi sa ju det.
USA ville invadera muslimska länder,
de ville invadera de två heliga platsernas land
för att stjäla oljan och muslimernas rikedom."
Det gjorde Usama bin Ladin övertygad om att USA var precis som Sovjet.
Genom att låtsas skydda Saudiarabien,
försökte de underkasta muslimer
och ta kontroll över muslimernas mest värdefulla naturresurs,
dess olje- och naturgasreserver i den delen av världen.
Han porträtterade sig som en ensam man,
djupt hängiven till sin religion
som stod upp mot strömningen av homogenitet,
västerländskt inflytande och dominans och sa ifrån.
"Vi har våra egna övertygelser, vårt eget sätt att leva.
Vi avvisar det ni försöker påtvinga oss.
Därför har vi inget annat val än att slå tillbaka."
Han bestämde sig för att utropa jihad mot USA.
Han såg det som sin chans att väcka den muslimska världen.
De måste börja tänka på att besegra den kvarvarande supermakten.
EXPLOSION SKAKAR WORLD TRADE CENTER
Omkring klockan 12:15
skedde en stor explosion vid World Trade Center.
Flera våningar kollapsade
i källaren på parkeringsplanet under torn ett.
Hundratals kommer ut ur trapphuset.
Det är slutet på en två timmar lång färd nerför den rökfyllda trappan,
vacklande och hostande.
Fem är bekräftat döda och över 200 skadades i explosionen
som skakade landets näst högsta byggnad.
Den första bombningen var fristående från al-Qaida,
trots att al-Qaida hade bildats fem år tidigare.
Det var inte helt utan samband med al-Qaida,
men de var inte aktivt inblandade.
De höll fortfarande på och planerade då.
Operationen utfördes av anhängare och följare
av den blinda shejken, Abdel-Rahman,
som bin Ladin såg som en av sina andliga mentorer.
Omar Abdel-Rahman kunde fly från Egypten och ta sig till USA
eftersom folk i den amerikanska regeringen trodde att han var på vår sida.
Han stred mot Sovjet, hjälpte till att besegra Sovjet.
Han kunde inte känna något hat mot USA.
De hade fel.
Vi vet att Ramzi Ahmed Yousef,
hjärnan bakom bombningen av World Trade Center 1993,
hade försökt fälla ett torn på det andra
för att döda 60 000 människor.
Han tänkte i en helt annan skala än vad tidigare terrorister gjort.
Även farbrodern Khalid Sheikh Mohammed.
Redan från början
ville Khalid Sheikh Mohammed störta World Trade Center.
När hans släkting Ramzi Yousef greps,
flögs han till New York för att sättas i fängelse.
De visade honom World Trade Center
och sa: "Ser du? Det står kvar."
Han sa: "Om jag hade mer pengar skulle det inte göra det."
Det som underströk allvaret i attacken på World Trade Center 1993
var att det inte var en isolerad händelse.
I juni 1993 upptäcktes ännu en plan.
Jag var en NCIS-specialagent under många år.
Jag jobbade mig upp till biträdande chef.
Då var mitt huvudansvar hoten mot flottan, marinkåren.
Cellen jag arbetade emot
ville mörda Hosni Mubarak, Egyptens president,
spränga Holland och Lincoln-tunnlarna, placera bomber i dem.
De skulle skjuta vakterna i den federala byggnaden,
26 Federal Plaza,
köra in en lastbil med sprängmedel och spränga byggnaden.
De tittade även på andra landmärken att attackera.
En insatsstyrka fick i morse tag på tunnor med bevis
och grep åtta i New York och New Jersey.
De misstänkta sägs vara kopplade till shejk Omar Abdel Rahman.
De slog till mot cellen i sista minuten.
Det finns övervakningsfilmer som visades upp som bevis.
Man ser en kille som ber
och bredvid honom är det en kille som tillverkar bomben.
De stoppade dem i sista minuten.
SHEJKEN UNDERSÖKTE PLATSER I STADEN
Vi ställde tio misstänkta inför rätta.
FBI och andra inom underrättelsetjänsten
börjar fokusera på hotet om jihad.
Usama bin Ladin befann sig då i Sudan.
Han utropade öppet jihad och han förklarade krig mot USA.
Sudaneserna frågade USA: "Vill ni ha honom?"
Vi sa: "Vi har inte bevis så det räcker, så vi vill inte ha honom."
Sudaneserna sa: "Han kan väl åka till Afghanistan?
Saudierna och amerikanerna sa:
"Vilken underbar idé!
Det är långt borta. Vad skulle han kunna göra där?"
Efter att vi lämnade Afghanistan 1989
började alla de vi haft att göra med,
De sju systrarna, slåss om positionerna.
I själva verket lämnade vi dem.
Man tänkte nog inte på
eftervården om de skulle segra.
Det var en sönderfallen stat.
Sovjeterna drog sig tillbaka 1989
och utan någon politisk lösning i Afghanistan,
ledde det genast till inbördeskrig.
Kabul förstördes under inbördeskriget.
När han åkte dit
var det en ny grupp i Afghanistan som vann striden
efter att sovjeterna drog sig tillbaka, mellan mujahidin
och olika krigsherrar.
De kallades talibanerna.
De var en kraft som skulle göra gott
och bringa fred till Afghanistan.
Det gjorde de i början.
När de kom till Kandahar drev de bort krigsherrarna.
Afghanistan på 1990-talet var… Det är svårt att beskriva.
Det var en annan värld. Den var helt och hållet förstörd.
Talibanerna släppte inte in utlänningar.
Jag hade tur. Jag fick visum och körde in. Jag körde till huvudstaden.
Alla vägar är sprängda, håliga.
Det fanns sovjetiska pansarfordon,
stridsvagnar som var omkullvälta, trasiga och rostiga.
Hela vägen till Kabul.
Kriget hade slutat tio år innan och ingen hade rensat upp det.
Mitt hotell saknade fönster, det fanns varken rinnande vatten eller el.
Man såg inga kvinnor.
Kvinnor fick inte gå ut utan sällskap,
antingen av sin man eller en manlig familjemedlem.
Ibland såg man någon kvinna
och då hade hon en heltäckande burka, så man såg inte ansiktet.
Flickor gick inte gå i skolan.
Talibanerna var elaka och hårda.
De stoppade inbördeskriget,
men de införde en drakonisk, medeltida sorts frid i samhället.
Första kvällen där
knackade en av talibanerna på min dörr och sa:
"Vi vill att du kommer till en amputation och en avrättning imorgon."
Så jag och några reportrar åkte till Kabuls idrottsarena
och de tog oss ner till mittfältet på fotbollsplanen.
Amputationen var uppvärmningen och de skar av killens hand
inför alla där.
De tog in han som skulle avrättas,
och det var som nåt ur en mardröm.
Han bar ögonbindel och sattes på mittfältet.
Han hade tydligen mördat någon i en bevattningstvist.
Offrets familj var där, hans familj var där.
Hans familj grät och bad om nåd.
"Snälla skona honom."
Och offrets familj sa: "Nej."
Talibanerna gav offrets bror ett gevär.
Han gick ut till mittfältet
och de läste ur Koranen i högtalaren.
Brodern tar geväret och skjuter killen.
Han faller omkull och körs iväg och så var det över.
Det var så det var där.
Islamiska emiratet Afghanistan i Afghanistan
varade i nästan sju år från början till slut.
Folket i Afghanistan har goda minnen från den perioden.
FÖRE DETTA TALIBANLEDARE
Jag personligen minns säkerheten.
Det rådde säkerhet i Afghanistan.
Då skulle ingen afghan ha dödat någon annan person
på grund av personliga dispyter.
Muslimska extremister, kända som talibanerna,
har inte bara strypt kvinnors rättigheter och förbjudit många moderna nöjen.
Sedan de tog över Afghanistan har de gjort det till en fristad
för några av de farligaste terroristerna.
Usama bin Ladin hade gjort mycket för deras påstådda ledare, mulla Omar
för att stärka hans position.
Mulla Omar kan ha fått honom att lova
att inte attackera amerikanerna från afghansk mark.
Det var välkänt att Usama inte skulle låta bli att agera.
På åttonde årsdagen av posteringen av amerikanska trupper i Saudiarabien,
attackerade bin Ladin flera av USA:s ambassader i Östafrika.
Eftersom attackerna skedde samtidigt så ökade hotet för
att terrorister kunde slå till på fler ställen samtidigt.
Dessa terrorhandlingar är avskyvärda. De är omänskliga.
Vi ska använda alla medel vi har till vårt förfogande
för att ställa de ansvariga inför rätta.
Oavsett vad eller hur lång tid som krävs.
Vi visste att al-Qaida inte skulle packa och åka hem.
De skulle försöka göra något annat.
Vi fick information som sa att de planerade
att bomba hotell i Jordanien.
De planerade även att mörda påve Johannes Paulus II
när han utförde dop på Jordanfloden,
och attackera pilgrimer som kom från Israel till Jordanien.
Det var en omfattande plan och vi slog ut hela cellen.
Förväntar du dig eller oroar du dig för terrorhandlingar
före årets första dag?
Vi har högt beredskapsläge och vi jobbar hårt med det.
Men jag vill säga till det amerikanska folket
att de borde jobba och njuta av högtiden.
Personal på Pentagon säger till NBC
att minst fyra amerikanska sjömän dödades och så många som 30 skadades
när en självmordsbombare attackerade militärfartyget USS Cole.
En liten båt
med två al-Qaida-medlemmar i, kom till midskeppsdelen på USS Cole,
när den låg för tankning i Aden i Jemen.
Midskeppsdelen är vid mitten, och där råkade mässen vara.
En enorm explosion gjorde stor skada
och 17 sjömän dödades den dagen i Aden i Jemen.
BUSH VINNER PRESIDENTVALET
Alla varningslampor blinkade rött med varningar om hot.
Vi väntade oss någon attack någonstans.
Vi visste inte i vilken form eller var det skulle ske.
Vi fick mycket information.
Om man får in en tråd med underrättelse,
kan den vara fabricerad och falsk.
Det kan vara ett samtal som någon har hört,
och det kanske inte kan bekräftas.
Vi såg ett enormt inflöde av underrättelse
som kunde vara tecken och varningar om att nåt var på gång.
Det finns motsättningar inom alla regeringar.
De har ofta djupa historiska rötter.
De utspelas ofta på personliga plan.
Kampen mot terrorismen utfördes av flera myndigheter
som gjorde det bra,
men som inte kände nåt behov av att samarbeta.
Tänk er slutet av 90-talet i USA.
Vi var helt uppe i att följa allt
med Monica Lewinsky och president Clinton.
De djupa sprickorna mellan republikaner och demokrater
utvecklades på många olika sätt.
Vi var väldigt upptagna med det som skedde i USA
och omedvetna om motsättningarna
mellan nyckelpersoner inom de olika myndigheterna.
I bakgrunden hade vi bin Ladin som försiktigt och noggrant
och långsamt sammanfogade alla delar
för att genomföra den terroroperation som skulle förändra historien.
25 MINUTER EFTER FÖRSTA ATTACKEN
Vi har flera saker som inträffar, det eskalerar snabbt.
RÖST: OPERATÖR PÅ AMERICAN AIRLINES
Operatör Jim McDonald.
Indianapolis, fick ni tag på American 77?
Nej, men vi har en obekräftad rapport
att ett plan till har träffat World Trade Center.
Vet ni att vi förlorade American 11?
-Sa du American 11? -Ja. Vi blev kapade.
Ett flyg från Boston till LA.
Och 77 går från Dulles till LA.
American 77 låg väster om Charleston, West Virginia.
Vi tror nu att flygplanet kan ha kapats.
Han är på väg mot Washington.
Kalla in flyg från Langley. Skicka dem mot Washington.
Uppfattat.
Indianapolis Center jobbade med honom.
Vem?
-American 77. -Okej.
De förlorade dem på radarn på nivå tre fem noll.
De förlorade kontakten, de förlorade allt.
De vet inte var han är eller vad som hände.
Han var tio kilometer sydost om Vita huset.
-Tio kilometer sydost om Vita huset? -Ja. Öster om.
Rör han sig bort?
Ja. Flygplanet rör sig bort.
-Bort från Vita huset? -Ja.
Nära Vita huset. Få hit stridsflygplanen. Jösses.
Vi var ungefär 16 personer på det här personalmötet.
När det blev min tur
hörde jag det högsta ljud jag någonsin hört.
Sedan blev det mörkt.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth