PRIZORI IZ OVE DOKUMENTARNE SERIJE
MOGLI BI UZNEMIRITI GLEDATELJE.
MEĐUNARODNA ZRAČNA LUKA LOGAN BOSTON, MASSACHUSETTS
ZVUČNI ZAPIS 11. RUJNA 2001.
American 11, gust promet kruži sjeverno od vas na visini 1 km.
Budite na 915 metara, pista četiri desno.
Možete poletjeti.
Bio je utorak, predivno jutro.
Nebo je bilo vedro i plavo. Nije bilo ni oblačka.
Odlična vidljivost.
Oko osam sati let American 11 bio je napunjen gorivom.
Išao je u Los Angeles.
Poletio je iz Zračne luke Logan. Znamo da je otet.
American 11, nastavite uspon u smjeru 3-5-0.
GLAS KONTROLORA LETA U BOSTONU
American 11, nastavite uspon u smjeru 3-5-0.
American 11, Boston.
Ovdje Athens.
Usmjerio sam American ulijevo i rekao da se uspne, ali ne javlja mi se.
Čini se da skreće desno.
Kontrolori su izgubili kontakt,
ali otmičari su pratili rijeku Hudson južno prema New Yorku.
Ovdje stjuardesa. Kokpit se ne javlja. Netko je izboden u poslovnom razredu.
Mislim da je bačen suzavac jer ne možemo disati.
Ne znam. Mislim da nas otimaju.
Kako se zovete?
Zovem se Betty Ong.
Ja sam stjuardesa broj tri na letu 11.
Putnici prvog razreda su…
Naša glavna stjuardesa i ona u prvom razredu izbodene su.
Ne možemo u kokpit. Vrata se neće otvoriti.
Jeste li još koga zvali?
Ne.
Netko treba pomoć, a ne možemo dobiti dok…
Godine 2001. radila sam u Svjetskom trgovačkom centru.
U Južnom tornju, broj dva.
Bila sam na 101. katu.
U toj smo zgradi bili četiri ili pet godina.
SVJETSKI TRGOVAČKI CENTAR MARRIOTT
U hotelu sam počeo raditi 1981. godine.
Zvao se Vista International i postao je Marriott International.
Bio sam inženjer hotela. Održavao sam cijelu zgradu.
Ujutro 11. rujna
došao sam oko šest sati, kao i obično.
Oko osam sati obično imamo sastanke odjela.
Raspravljamo o onom što je na dnevnom redu.
Na tom sastanku šef nam je rekao
da su u hotelu neke gošće
i da imaju problema sa sobom.
Šef je htio da se posvetimo tim dvjema gošćama.
Dvije su se dame zvale Faye i Leigh Gilmore, iz Chicaga.
Leigh je imala multiplu sklerozu. Bilo joj je jako teško.
Bolest ju je vezala za kolica.
Zalagala se za osobe s invaliditetom.
Rekao sam šefu da ću otići u sobu
i pobrinuti se da gošće budu zadovoljne i da imaju sve što im treba.
URED ZA REZERVACIJE AMERICAN AIRLINESA CARY, SJEVERNA KAROLINA
Hitna linija American Airlinesa. Izvolite.
Ovdje Nydia iz American Airlinesa.
Pratim poziv leta 11.
Stjuardesa javlja našim predstavnicima da su pilot i osoblje izbodeni.
-Let 11? -Da.
Kontaktirali smo Kontrolu leta. Vodit će slučaj kao otmicu.
Sklanjaju sav promet.
Dobro.
Isključili su transponder,
pa ne znamo točnu visinu.
Čini se da misle…
Vide ga na glavnom radaru. Misle da se spušta.
Ušla sam u predvorje.
Da dođem na 82. kat, morala sam ići dvama dizalima.
Prvo brzim dizalom do 78. kata pa drugim do 82.
Stigla sam u svoj ured.
Imala sam sreće jer mi je stol bio kraj prozora
na istočnoj strani tornja.
S prozora sam vidjela East River, sve mostove
i daleko prema Europi.
Rukovodio sam pravnim odjelom
Lučke kapetanije New Yorka i New Jerseyja.
Lučka kapetanija izgradila je Trgovački centar sredinom 60-ih, početkom 70-ih.
Kad je dovršen, onamo su prebacili središte.
Japanac je bio glavni arhitekt.
Ironično, bojao se visine,
a izgradio je te dvije mamutice.
Moćnici iz New Yorka htjeli su izgraditi centar za svjetsko trgovanje,
uključujući Rockefellere, pa su smislili ime Svjetski trgovački centar.
Kad je izgrađen, nije se svidio kritičarima.
Ljudi su se znali šaliti:
„Dobro došli u New York, dom slavnih zgrada,
poput Empire State Buildinga i zgrade Chrysler,
te kutija u kojima su došle.“
Ali tornjevi su ljudima prirasli srcu
i jako su ih voljeli.
PROMATRAČNICA
Od ponedjeljka do petka
na tih šest i pol hektara bilo je 70-80 tisuća ljudi.
Bilo je kao grad u gradu.
Bio sam pomoćnik povjerenika u Istražnom odjelu New Yorka.
Imali smo operaciju 11. 9.
Bili smo u WTC-u na sastanku
s negativcem koji nije htio platiti porez.
Istražitelji su bili ozvučeni i trebali su se naći s njime.
Pokušava li American 11 zvati?
Prebaci telefon na…
Imamo avione. Samo šutite i sve će biti u redu.
Vraćamo se u zračnu luku.
GLAS OTMIČARA LET 11
American 11, zovete li?
Ne mičite se. Sve će biti u redu
Pokušate li išta, ozlijedit ćete se i oštetiti avion.
Samo šutite.
Odjel za upravljanje prometom. Imamo problem.
Oteti zrakoplov leti prema New Yorku.
Trebate…
Trebamo nekoga da nam pomogne F-16-icama.
Je li ovo stvarno ili vježba?
Ovo nije vježba i nije test.
Dobro. Samo trenutak. Dobro?
Da.
-Ozbiljno je. Itekako. -Što?
Što?
Molim?
Je li to stvarno? Prava otmica.
GLASOVI TEHNIČKOG OSOBLJA
U mom je uredu u 8.45 vladala potpuna tišina.
SJEVERNI TORANJ
Svi su radili na računalima.
Odjednom je tišinu
prekinuo strahovit udar.
Mogu li dobiti vaš autogram?
Koji je to vrag?
Kao da se zrakoplov srušio.
-Vi prekoputa! -Dođite k nama!
Dođite k nama!
Beth! Što je to?
Netko je pogodio WTC? Ili…
To je Trgovački centar.
Majku mu!
Sranje!
Upravo gledate
vrlo uznemirujuću snimku uživo.
To je Svjetski trgovački centar. Neslužbeno doznajemo
da se u jedan toranj zabio zrakoplov.
Gledamo…
Došlo do velike eksplozije i požara.
Iz zgrade izlazi puno crnog dima.
Crni dim ukazuje na to da požar nije ni blizu pod kontrolom.
Bio sam u svom uredu na 62. katu.
U 8.46 začuo se glasan tresak.
Zgrada se počela tresti, što nikad nisam osjetio.
Inženjeri kažu da su zgrade dizajnirane
tako da se njišu na orkanskim vjetrovima.
Morale su. Nisu mogle biti krute jer su bile previsoke.
Ali ovo je bilo drukčije. Toliko se treslo
da je nekoliko mojih kolega izgubilo oslonac
i palo na koljena.
Trešnja je trajala 20 ili 30 sekunda.
Kad je prestalo,
svima sam viknuo da izađu i krenu prema stubištu.
Ne gubite vrijeme na raspravu.
Prvo izađi, saznaj poslije.
Deseci tisuća ljudi rade u tim dvjema zgradama
u srcu financijske četvrti New Yorka.
SJEVERNI TORANJ - JUŽNI TORANJ
Sjedila sam na južnoj strani Južnog tornja.
Bila sam jako daleko i čula sam udarac.
Vrlo slab udarac.
Moji kolege u zapadnom i sjevernom dijelu zgrade
osjetili su toplinu dijelova aviona
dok su prolazili kraj prozora.
Papiri na stolu su pougljenili.
Jeste li se tada htjeli evakuirati?
Ne. Nije mi palo na pamet.
Majka me pitala: „Odlaziš li?”
Mama mi je, pa sam rekla: „Da.“
Svi smo mislili da je neki mulac u aviončiću
skrenuo i zabio se u zgradu.
Isprva nismo znali da je Boeing 757.
DÉSIREEIN KOLEGA
Spremala sam se i primijetila da je prošao Jim Berger.
Čuo je da sam rekla kako je eksplodirala bomba.
Došao nam je reći da je čuo
da se u Sjeverni toranj zabio zrakoplov.
U Toranj 1.
Zabio se usred zgrade.
Ako ste bili na 92. katu ili više, niste mogli pobjeći.
Nije bilo stubišta.
POZIV HITNIM SLUŽBAMA
Vatrogasci. Gdje je požar?
Na 106. sam katu Svjetskog trgovačkog centra.
-Došlo je do eksplozije. -Dobro. 106. kat?
-Toranj 1 ili 2? -Jedinica.
Ako možete, otvorite prozore i mirujte.
Potrajat će jer je ispod požar.
Možemo samo razbiti prozore.
Dobro. Budite mirni.
-Dobro. -Samo mirno. Dolazimo.
Molim vas, požurite se.
Lijep dan postajao je sve tmurniji.
Vani su se kovitlali papiri.
Jim je tada rekao: „Vrijeme je da odemo kući.”
Pomislili smo: „Super. Nije ni devet,
a idemo kući.“
Išla sam prema dizalima, a Jim je prolazio hodnikom.
Opet je pregledavao kat.
Htio je da svi znaju da odlazimo i pazio da nitko nije ostao.
Jim se nije izvukao.
Trenutačno nemamo službene informacije o ozlijeđenima.
Tek počinjemo sastavljati dijelove ovog užasnog incidenta.
WTC MARRIOTT
Zgrada se zatresla.
Nismo znali što je.
Alarmi su se automatski oglasili.
Tada se isključuju sva dizala, sve.
Znali smo da nešto nije u redu.
Bio sam u predvorju kad mi se približila jedna gospođa.
Došla je iz Blizanaca.
Bila je gadno opečena i rekao sam: „O, Bože.”
Netko je vikao da joj donesemo ručnik da je pokrijemo
jer joj se koža jako ljuštila.
Poslije sam čuo da ju je opeklo gorivo.
-Curilo je niz okno dizala. -Da. Dizala.
MAJKA LEIGH GILMORE
Sjedio sam se gospođa i pomislio sam:
„Idem vidjeti jesu li gore. Jer nisam siguran.”
Dizalo nije radilo,
pa sam otišao do teretnog dizala, ušao, upotrijebio ključ i otišao gore.
Kad sam otvorio vrata, vidio sam ih. Tri dame su čekale.
Zaglavile su ondje.
Jedna je odjurila u svoju sobu i zaključala vrata.
-Uplašila se. -Ne znam zašto. Da.
Potrčao sam za njom, udarao po vratima i rekao:
„Oprostite. Ne znam što se događa.
Znam da je nešto loše. I ja se bojim.
Moramo otići.”
Počela je plakati. Rekla je: „Dobro. Idem s vama.“
Na kraju ste ih odveli na sigurno.
Jeste li znali što im se poslije dogodilo?
Nisam.
Zrakoplovi ne lete tako blizu zgrada.
Brzina vjetra trenutačno nije velika.
Uvjeti letenja gotovo su savršeni.
Ljudi s katova iznad nas slijevali su se u stubište.
Odlučio sam stati na ulazu
i brojiti ljude iz svog odjela.
Pobrinuti se da svih devetero dođe do stubišta.
Bio sam šef odjela. Smatrao sam se odgovornim za njih.
Stubište je bilo pretrpano, pa se ljudi nisu brzo kretali.
Na 20. katu,
dok smo se spuštali, vidjeli smo prvog vatrogasca kako ide gore.
Ostatak puta silazili smo u jednom redu
jer su sada i policija i vatrogasci
ulazili u zgradu ne bi li je evakuirali.
Bilo mi je drago vidjeti vatrogasce.
VATROGASAC
S naše lokacije vidim gust dim
iz zgrade Svjetskog trgovačkog centra.
Pošalji mi ovamo sve koje imaš, Kate.
Ujutro 11. rujna nisam trebao biti na dužnosti.
Radio sam 24-satnu smjenu s nedjelje na ponedjeljak.
Utorak je bio 11.
VATROGASNA KOLA 24 LJESTVE 5
Zapovjednik kola 24 tražio je da preuzmem smjenu.
PREDVORJE SJEVERNOG TORNJA 11. RUJNA 2001.
Staklo u predvorju je puklo.
Ušli smo i vidjeli pukotine u mramoru.
Blizu dizala sam vidio trupla.
Niz dizala okna curilo je gorivo iz zrakoplova.
Trebali smo se popeti, gasiti požar
i spasiti što više ljudi.
Penjali smo se jedan iza drugog.
Silazilo je mnogo civila, vrlo mirno.
Sreli smo tipa s 90. kata koji je vidio požar.
Tada sam znao da nas čeka jako dug uspon.
JUŽNI TORANJ
Brzo sam stigla do predvorja na 78. katu.
Bilo je puno ljudi.
Oko 400 ih je ondje čekalo
da se spusti brzim dizalom.
Ušla sam u jedno od zadnjih dizala koja su išla do prizemlja.
Očito se dogodilo nešto strašno.
Neslužbeno, u jedan se toranj zabio zrakoplov.
Nastojimo…
-Možeš li pogledati kroz prozor? -Da.
Vidiš li avion na 1200 metara, 8 kilometara istočno od zračne luke?
Vidim ga.
Spušta li se i on prema zgradi?
-I on se brzo spušta. Da. -To je…
Na 1300 metara je. Naglo se spustio 250 metara.
To je drugi problem.
Izašli smo na ulicu. Bila sam s troje kolega.
Našli smo se u dizalu.
Kad smo izašli na Ulicu Liberty,
napravili smo desetak koraka, a Ingrid je viknula: „Bježite!“
Ne sjeća se zašto,
ali potrčali smo Ulicom Liberty prema Ulici Church u parku Zuccotti.
Bilo je 9.03.
Sad znam jer se u 9.03 United 175 zabio u Južni toranj.
Isuse Bože!
STUDENTICA
Isuse Bože!
-Zaboga! Još jedan. -O, Bože.
UŽIVO
Zaboga! Još jedan.
Ovo je namjerno.
Još se jedan zabio.
-Još se jedan jako zabio. -Još jedan je pogodio WTC.
Cijela se zgrada raspala. Čovječe.
AMATERSKA SNIMKA
Hajde!
Johne, jesi tu?
Ne znam.
Lezite!
-Što se dogodilo? -Što se događa?
…očekuju novu eksploziju!
Natrag!
Odmaknimo se.
-Brže! Idemo! -Pokret! Brže!
Drugi se zrakoplov…
DC01, recite.
Druga eksplozija u Tornju 2 na gornjim katovima.
Toranj 2, eksplozija na gornjim katovima.
Mislim da je sada očito.
Drugi se zrakoplov upravo zabio u Svjetski trgovački centar.
Mislim da je riječ o terorističkom činu čije razmjere još ne možemo pojmiti.
Ljudi su bili užasnuti.
Činilo se da se svijet raspada.
Mozak pokušava shvatiti nešto
što nema nikakva smisla.
Bilo je nevjerojatno.
A to je bio tek početak.
Treći oteti zrakoplov leti prema Washingtonu.
Pošaljite lovce prema Washingtonu.
NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
CRVENI ALARM U SUSTAVU
Napadi 11. rujna 2001.
bili su najteži teroristički napadi u povijesti čovječanstva.
Teško je prisjetiti se osjećaja posvemašnjeg meteža,
poremećaja, kaosa i neizvjesnosti koji su postojali 11. rujna
u satima nakon napada.
Nitko nije znao tko nas je napao, zašto su nas napali
ili koji napadi slijede.
To je vodilo do možda glavnog pitanja tog doba:
„Zašto nas mrze?”
Napadi na Blizance bili su samo uvodna salva
u danu napada na ciljeve
koji su simboli američke moći.
Bila je to operacija
koju su izveli sljedbenici Osame bin Ladena.
Terorizam je najbolje definirati kao nasilje ili prijetnju nasiljem
osmišljenu da ostvari temeljne političke promjene.
Svi teroristi sebe vide kao nevoljke ratnike
u obrani protiv grabežljivih agresora.
Misle da im je nasilje jedini izbor.
Bin Laden je umislio da terorizam može promijeniti tijek povijesti.
No put do 11. rujna započeo je desetljećima prije,
u srcu hladnog rata,
sovjetskom invazijom na Afganistan 1979. godine.
AFGANISTAN
Ondje je sve počelo.
SOVJETI NADIRU U AFGANISTAN
Nitko nije u potpunosti shvaćao
da je ovo bila prekretnica u povijesti.
Nitko nije mogao predvidjeti
da će ovo postati ključan događaj
koji će odjeknuti ne samo na ostatak 20. stoljeća
nego da će odrediti i tijek prvih desetljeća 21. stoljeća.
Sovjetska vojska danas je vodila bitke na ulicama Kabula,
glavnog grada Afganistana.
SSSR je poslao tenkove i helikoptere da uništi muslimanske pobunjenike.
Ja sam bivši časnik CIA-e ubačen u afganistanski pokret otpor
protiv sovjetske okupacije.
Amerikanci su tada
listali atlas svijeta
da vide gdje je Afganistan.
I zašto nas je briga.
Bilo nas je briga, bar u Washingtonu,
jer je Sovjetski Savez,
druga strana jednadžbe hladnog rata
koji je trajao desetljećima, od 1948.,
po cijeni od deset bilijuna dolara ili više,
vrlo drsko izašao izvan svojih granica.
Izbor je za bilo kojeg američkog predsjednika
i za bilo koju administraciju
bio da nešto treba učiniti, da treba reagirati.
Sovjetski vođe otvoreno su i javno izjavili
da priznaju samo onu moralnost koja će potpomoći njihov cilj:
svjetsku revoluciju.
Ronald Reagan postavlja novog ravnatelja CIA-e
Billa Caseyja.
Bill Casey pozvao me u svoj ured i rekao:
„Želim da odeš u Afganistan. Dat ću ti milijardu dolara godišnje.
Neka pobijede.
Ne želimo se boriti do zadnjeg Afganistanca.
Želimo da ih otjerate.
Ako milijarda nije dovoljna, dat ću ti još.“
Od tog trenutka počeo je pritisak.
Nema odstupanja.
Do 1985. godine ubijeno je milijun Afganistanaca.
Jedan i pol milijun je ranjen ili osakaćen.
Milijun ih je prognano u Iran,
a dva milijuna preko granice u Pakistan.
Od oko 13 milijuna stanovnika,
trećina je ubijena, ranjena ili prognana.
Odluka je donesena. Umiješat ćemo se.
Učinimo to i riješimo problem.
Sjedinjene Države davale su milijarde dolara mudžahedinima
u ključnim godinama: '84., '85., '86.
Mudžahedini su bili pobunjeni Afganistanci muslimani.
Htjeli su oslobodili zemlju od sovjetske okupacije.
Džihad je bio muslimanska borba protiv ugnjetavanja, diktature,
autoritarnosti i nemuslimana koji su htjeli osvojiti muslimanski teritorij.
Zamislite izazove
dostavljanja desetaka tisuća tona bombi,
novca i ostalog Afganistancima u ovom ratu.
S afganistanske strane imali smo sedmoricu zasebnih stranačkih vođa.
Predstavljali su etničke i plemenske skupine,
a bili su fundamentalističkih ili umjerenih stavova.
Među četvoricom fundamentalista bio je Gulbudin Hekmatjar, Mračni princ.
Uvijek je nosio crni turban i svi su ga na svijetu,
osim nekih njegovih zapovjednika, mrzili iz dna duše.
Čini se da jedan čovjek ima znatnu sljedbu.
Zove se Gulbudin Hekmatjar,
33-godišnji bivši student inženjerstva Sveučilišta u Kabulu.
Stekao je loš ugled. Studirao je na Sveučilištu u Kabulu.
Kružila je ružna glasina
da je on odgovoran za pokretanje trenda
bacanja kiseline djevojkama u lice
jer žene u to vrijeme nisu bile pokrivene.
Nosile su suknje i studirale.
Hekmatjar me osudio na smrt jer sam pisao protiv njega.
GULBUDIN HEKMATJAR BIVŠI VOĐA MUDŽAHEDINA
Došlo je vrijeme da nismo imali izbora nego uzeti oružje.
Bili smo suočeni s ratom i morali smo uzeti oružje.
Sovjeti su htjeli Afganistan pretvoriti u svoju novu satelitsku državu.
To im je bio zadatak.
Ovdje sam počeo svoju borbu da spasim zemlju.
Sve radi svojih vjerskih dužnosti.
Moja su motivacija bila moja uvjerenja i njihova obrana.
Sovjeti su stigli.
Neki su smatrali da su sovjetske snage u Afganistanu
opasnost njihovoj slobodi i suverenitetu.
Cijeli je svijet osjećao opasnost. Sve su zemlje u regiji osjećale opasnost.
Iran, Pakistan i Zaljevske zemlje osjećali su opasnost.
Europa, Amerika i Zapad također.
Nisu mislili da će se Afganistanci moći oduprijeti.
Suprotno njihovim očekivanjima, otpor je počeo ovdje.
Niste razgovarali s njima
da bi se netko od njih oženio vašom sestrom.
Radili su što je trebalo.
Morali ste proći kroz sustav, a onda bi roba dolazila do zapovjednika
koji su se borili, uključujući Ahmada Šaha Masuda.
Davao sam mu 250 000 dolara mjesečno.
Uskoro su pošiljke počele stizati u luku u Karachiju
i kretale se kroz sustav u Afganistan.
Unaprijedili smo njihovo oružje od stogodišnje puške Enfield
sve dok nismo imali sanduke pune kalašnjikova,
minobacača od 82 milimetra, raketa promjera 107 i 122 milimetara,
raketa bez navođenja koje svi toliko vole,
bestrzajne puške.
ARAPSKI MLADI BORE SE RAME UZ RAME
Dobro se sjećam '88.
Nakratko sam ušao u Afganistan
radi kratkog puta s dopisnicima iz inozemstva.
Vidio sam ogromnu kolonu boraca kako izlazi iz Afganistana
i ide u Pakistan.
Rekli su da idu na odmor i oporavak.
Bio sam zaprepašten
kad sam otkrio da su to većinom Arapi, Indonežani, Filipinci
i ljudi odasvud.
Tijekom određenog razdoblja
skupina mladih Arapa pridružila se džihadu.
Nije ih bilo mnogo.
Bila je to nekolicina mladića.
Njihove matične zemlje nisu to shvaćale ozbiljno.
Zapadu nije smetalo što su došli i sudjelovali u ovom ratu.
Bilo ih je vrlo malo.
Imali su jednu ili dvije predstraže.
Zvali su ih Al-Kaida.
Osama bin Laden bio je član vrlo moderne obitelji Bin Laden.
Bili su veliki dobavljači i poslovni ljudi u Saudijskoj Arabiji.
Ali želio je učiniti nešto za islam i boriti se u džihadu.
Stigao je u Pešavar s mnogo građevinske opreme svoje obitelji
i pomagao je mudžahedinima graditi tunele,
odlagališta streljiva i slično.
Brzo su ga počeli štovati i podržavati
svi koji su podržavali afganistanski rat protiv Sovjeta.
Osama bin Laden bio je u Afganistanu.
Osnovao je preteču Al-Kaide
koja se sastojala od nekolicine njegovih ljudi.
CIA i ostali nisu to smatrali velikim problemom.
Osamdesetih smo bili obuzeti hladnim ratom
i prijetnjom Sovjetskog Saveza.
BLIZU GRANICE AFGANISTANA I PAKISTANA
Ali ono što se događalo iza kulisa, a vrlo je slabo shvaćeno,
bio je spoj politike i religije.
U seoskim džamijama učitelji pozivaju ljude da se pridruže borbi
i govore im zašto je džihad obvezan.
Nismo uvidjeli da ti pozivi muslimanima
iz cijeloga svijeta da dođu u Afganistan
i daju financijsku potporu mudžahedinima, svetim ratnicima,
mijenja narav terorizma.
Afganistanci su tada lobirali za projektile Stinger.
Isto su činili američki političari i CIA-ini dužnosnici.
Naposljetku, predsjednik Reagan
pristao im je dati ograničen broj projektila,
najsuvremenijih, za obaranje sovjetskih aviona.
Bili su obučeni za obaranje aviona
dok slijeću u sovjetske zračne luke.
Dopremio sam Stingere i u rujnu smo poslali prvi tim.
Skupinu lovaca i ubojica izvan Jalalabada
koji su čekali let sovjetskih MI-24 Delta
na putu iz Kabula u Jalalabad.
Naši su se pojavili i…
Topnik je ispalio i na nebu se pojavio luk
s bijelim tragom iza sebe.
Pogodio je prvi helikopter.
Nakon toga moral afganistanskog pokreta otpora
promijenio se od strpljivog čekanja na mučeništvo
do: „Fućkaš strpljenje. Idemo praviti probleme.”
Upalilo je.
Otkako smo donijeli Stingere, Sovjeti nisu imali jedan dobar dan
dok nisu otišli.
To je bilo to. Rat se promijenio.
Zadnji sovjetski vojnici napustili su Afganistan nakon devet godina rata.
Devet godina okupacije i smrti.
Ubijeno je najmanje 15 000 Sovjeta,
kao i tisuće afganistanskih pobunjenika i civila.
Na tenkovima su vojnici mahali, smješkali se i vikali.
Odlazili su i laknulo im je.
Tog sam jutra otišao na afganistansko tlo
kad su Sovjeti odlazili.
Bilo je simbolično, ali bio sam ondje.
Otišli su, ja sam se vratio i tu noć ugasio svoje svjetlo.
Bila je to moja poruka KGB-u, malo više od kilometra dalje:
„Kraj igre. Izgubili ste.“
Muslimanski svijet postao je uvjeren
da su muslimanske vojske, predvođene hrabrim mudžahedinima, porazile Sovjete.
ŽIVJELO AFGANISTANSKO-SOVJETSKO PRIJATELJSTVO
Potekle su mi suze.
Plakao sam čak i dok sam se molio.
Dva dana sam plakao.
Kao da sam neočekivano ostvario jedan od najvećih snova
i prije vremena.
Ostvario sam svoj najveći san:
zadnji okupatorski vojnik napustio je zemlju.
Nisam očekivao da će se to tako brzo dogoditi.
Bio sam siguran. Vjerovao sam da će Sovjeti biti poraženi.
Ali ne ovako brzo.
Tako sam se osjećao.
Hekmatjar je vjerovao da ću ga kad-tad dati ubiti.
Na zadnjem sastanku s Gulbudinom Hekmatjarom
rekao je: „Došao si me ubiti.”
Rekao sam:
„Ne, inženjeru. Danas te neću ubiti.“
Sjetite se kako je ranih 90-ih bilo u SAD-u.
Pobijedili smo.
Prvi predsjednik Bush
započinjao je novi svjetski poredak
koji će širiti demokraciju
i veličanstvenost zapadne liberalne države
i kapitalizma diljem svijeta.
Nismo pazili.
Bili smo fiksirani na svijet svojim očima.
Demokratski, ali i materijalistički.
Nismo razumjeli i uvidjeli moć religije.
Nismo shvatili da događaji iz Afganistana nisu bili završni čin,
nego uvod u nešto mnogo ozbiljnije i važnije,
pogotovo nakon što je Sadam Husein napao Kuvajt.
Irak je jutros napao Kuvajt
u savršeno izvedenoj invaziji koja je iznenadila svijet.
Napad je uslijedio nekoliko sati nakon prekida razgovora
o spornim naftnim poljima.
SAD i Ujedinjeno Kraljevstvo, među ostalima,
odmah su reagirali na Huseinov napad na Kuvajt
slanjem ratnih brodova i kopnenih snaga radi zaštite Saudijske Arabije
i obrane ostatka Arapskog poluotoka
od pokušaja Iraka da proširi kontrolu
nad svjetskim zalihama nafte.
Došao sam u FBI,
a prethodno sam proučavao terorističke skupine.
Zanimale su me skupine poput Hamasa, Hezbolaha
PIJ-a, Palestinskog islamskog džihada.
Bio je neki čudan tip koji je davao razne intervjue.
Kakvi su vam planovi za budućnost?
Vidjet ćete ih i čuti o njima u medijima.
Daj Bože.
Tko je on? Što namjerava?
Da ste pitali ljude iz tadašnje vlade SAD-a,
većina bi rekla da je samo financijer.
Financira islamske ciljeve diljem svijeta.
Ali u njemu je bilo nešto zlokobnije.
Osama bin Laden mučio se objasniti svojim sljedbenicima
svoje vjersko opravdanje borbe protiv Sjedinjenih Država.
Naposljetku, SAD je pomagao mudžahedinima
i Afganistancima da poraze sovjetske komuniste.
Kad je Sadam Husein napao Kuvajt,
ljudima poput Osame bin Ladena bio je to poziv na buđenje.
Rekli su: „Vidite? Rekli smo vam.
Sjedinjene Države htjele su napasti muslimanske zemlje,
htjele su napasti zemlje dvaju svetih mjesta
da ukradu naftu i bogatstvo muslimana.“
Osama bin Laden postao je uvjeren
da se SAD ne razlikuje od SSSR-a
i da navodnom zaštitom Saudijske Arabije
pokušava pokoriti muslimanske narode
i preuzeti kontrolu nad najdragocjenijim prirodnim resursom,
zalihama nafte i plina u tom dijelu svijeta.
Prikazivao se usamljenikom,
osobom duboko odanoj svojoj religiji
koja se suprotstavlja kulturnoj plimi homogenosti,
zapadnjačkog utjecaja i dominacije. Rekao je: „Dosta.
Imamo svoja uvjerenja, svoj način života.
Odbacujemo to, a vi nam to pokušavate nametnuti.
Zato nemamo izbora nego da se borimo i uzvratimo.“
Odlučio je proglasiti džihad Sjedinjenim Državama.
BIN LADEN POZIVA NA NAPADE NA SAD
Mislio je da je ovo prilika da probudi muslimanski svijet
i da počne razmišljati
o poražavanju druge preostale supersile.
EKSPLOZIJA ZATRESLA WTC
26. VELJAČE 1993.
Oko 12.15 u Svjetskom trgovačkom centru došlo je do velike eksplozije.
Urušilo se nekoliko katova
u podrumu na parkiralištu ispod Tornja 1.
Stotine silaze sa stubišta.
Sretan kraj dvosatnog putovanja niz stubište ispunjeno dimom,
teturajući i kašljući.
Petero je mrtvih, a više od 200 ozlijeđeno u eksploziji
koja je zatresla drugu najvišu zgradu SAD-a.
Prvo bombardiranje WTC-a bilo je neovisno o Al-Kaidi,
iako je osnovana pet godina prije.
To ne znači da uopće nije bilo povezano s Al-Kaidom.
Al-Kaida se još nije aktivno umiješala.
U toj je fazi još urotovala i planirala.
Tu su operaciju izvršili sljedbenici
Slijepog šeika Abdel-Rahmana,
jednog od Bin Ladenovih duhovnih mentora.
Omar Abdel-Rahman
pobjegao je iz Egipta i došao u SAD
jer su ljudi iz američke vlade vjerovali da je taj tip na našoj strani.
Borio se protiv Sovjeta i pomogao je poraziti Sovjete.
Nema teorije da bi prema SAD-u gajio animozitet.
Prevarili su se.
Znamo da je Ramzi Ahmed Jusef,
organizator bombardiranja Svjetskog trgovačkog centra 1993. godine,
htio srušiti jedan toranj na drugi
s ciljem da ubije 60 000 ljudi.
Razmišljao je drukčije nego što su teroristi dotad mislili.
I njegov ujak Kalid Šeik Muhamed.
KALID ŠEIK MUHAMED
Na samom početku
Kalid Šeik Muhamed htio je srušiti WTC.
Kad su uhvatili Ramzija Jusefa, njegova rođaka,
ukrcali su ga u helikopter i doveli u New York kako bi mogao u zatvor.
Pokazali su mu Svjetski trgovački centar i rekli: „Vidiš? Još stoji.“
Rekao je: „Da sam imao više novca, ne bi.“
Naglasak na ozbiljnost napada na Toranj 1 Svjetskog trgovačkog centra
bila je činjenica da to nije bio jedini pokušaj.
U lipnju 1993. godine otkrivena još jedna zavjera.
Većinu karijere bio sam specijalni agent NCIS-a.
Došao sam do titule zamjenika pomoćnika ravnatelja.
Bio sam zadužen za upozoravanje na prijetnje mornarici i marincima.
Ćelija protiv koje sam radio
htjela je ubiti Hosnija Mubaraka, predsjednika Egipta,
i podmetnuti bombe u tunele Holland i Lincoln.
Htjeli su ubiti čuvare u zgradi savezne vlade na adresi Federal Plaza 26
i uvesti kamion pun eksploziva da je raznesu,
pritom tražeći druge znamenitosti New Yorka za napad.
Članovi antiterorističke jedinice jutros su zaplijenili dokaze
i uhitili osmero ljudi.
Sumnjivci su povezani sa šeikom Omarom Abdel-Rahmanom.
U posljednji su trenutak raskrinkali ćeliju.
Snimke nadzornih kamera koristile su se kao dokazi na suđenju.
Jedan tip se molio,
a kraj njega je drugi tip miješao bombu.
Zaustavili su ih u zadnji tren.
UPOZORENJE ŠEIK TRAŽIO METE U GRADU
Priveli smo desetoricu osumnjičenika.
FBI i ostali iz obavještajne zajednice
usredotočuju se na prijetnju džihadom.
Osama bin Laden tada je bio u Sudanu.
Otvoreno je proglašavao džihad i rat SAD-u.
Sudanci su pitali Amerikance žele li ga.
Rekli smo: „Nemamo dovoljno da ga optužimo. Ne želimo ga.“
Sudanci su pitali: „A da ode u Afganistan?“
Saudijci i Amerikanci rekli su…
„Sjajna zamisao!
To je daleko. U kakvu nevolju može upasti?“
Nakon što smo napustili Afganistan 1989.,
sve one stranke s kojima smo radili,
Sedam sestara, počele su se boriti za vlast.
Zapravo…
okrenuli smo leđa.
Vjerojatno se nije razmišljalo
o popratnoj brizi u slučaju pobjede,
a to je bila propala država.
Sovjeti su se povukli 1989.
U Afganistanu nije došlo do političke nagodbe,
što je odmah dovelo do građanskog rata.
Kabul je potpuno uništen u građanskom ratu.
Kad je otišao u Afganistan, ondje je postojala nova skupina
koja je dobivala bitku
zapodjenutu nakon povlačenja Sovjeta
između svih mudžahedina i raznih vojskovođa.
Ta se skupina zvala talibani.
Pojavili su se kao sila koja će činiti dobro
i biti bolja, i donijeti mir Afganistanu,
što su u početku i činili.
Kad su došli u Kandahar, potjerali su sve sitne vojskovođe.
Afganistan devedesetih teško je opisati.
Bio je to drugi svijet. Bio je potpuno uništen.
Talibani nisu često puštali strance.
Imao sam sreće. Dobio sam vizu. Odvezao sam se u glavni grad.
Sve su ceste bile raznesene, u kraterima.
Posvuda su bila sovjetska oklopna vozila,
tenkovi prevrnuti, razbijeni, hrđavi.
Sve do Kabula.
Rat je završio prije deset godina, a nitko nije raščistio cestu.
U hotelu nije bilo prozora.
Nije bilo tekuće vode. Nije bilo struje.
Žene niste viđali.
Nisu smjele hodati bez pratnje,
ili supruga ili muškog člana obitelji.
Povremeno biste vidjeli ženu.
Ako je bila vani, imala je burku od glave do pete
da joj ne vidite lice.
Djevojkama je bilo zabranjeno ići u školu.
Talibani su bili najopakiji i najžešći dečki u gradu.
Okončali su građanski rat,
ali društvu su nametnuli drakonski srednjovjekovni mir.
Prve večeri na vrata mi je pokucao jedan od talibana koji je rekao:
„Htjeli bismo da dođete na sutrašnju amputaciju i smaknuće.“
Ja i još par novinara otišli smo na sportski stadion u Kabulu.
Doveli su nas na centar nogometnog igrališta.
Amputacija je bila zagrijavanje. Odradili su to.
Pred svima su tipu odsjekli ruku.
Onda su doveli tipa na pogubljenje.
Bilo je to kao iz noćne more.
Pokrili su mu oči i doveli ga na centar.
Navodno je ubio nekoga u sporu oko navodnjavanja.
Obitelj žrtve bila je ondje,
njegova je obitelj bila ondje.
Njegovi su plakali i molili za milost.
„Poštedite ga.“
Obitelj žrtve govorila je: „Ne.”
Talibani su bratu žrtve dali pušku.
Otišao je na centar.
Cijelo su vrijeme preko zvučnika čitali Kuran.
Brat je podigao pušku i ustrijelio ga.
Pao je, odvezli su ga i to je bilo to.
Tako je bilo ondje.
Vladavina Afganistanskog Islamskog Emirata
trajala je gotovo sedam godina od početka do kraja.
Narod Afganistana ima lijepa sjećanja na to razdoblja.
DŽALALUDIN ŠINVARI BIVŠI VOĐA TALIBANA
Ja se sjećam sigurnosti.
Diljem Afganistana vladala je sigurnost.
Nijedan Afganistanac nije mogao ubiti drugu osobu
zbog osobnih animoziteta.
Muslimanski ekstremisti, talibanska paravojska,
nisu samo pogazili ženska prava i zabranili većinu suvremenih užitaka.
Otkad su preuzeli veći dio Afganistana,
pružili su utočište nekima od najopasnijih terorista na svijetu.
Osama bin Laden učinio je mnogo za njihovog prividnog vođu Mulu Omara
u smislu jačanja njegova položaja.
Možda je Muli Omaru morao obećati
da neće napadati Amerikance s afganistanskog tla.
Znalo se da Osama neće dangubiti.
Na osmu godišnjicu slanja prvih američkih vojnika u Saudijsku Arabiju
Bin Laden je istovremeno napao američka veleposlanstva u istočnoj Africi.
KENIJA TANZANIJA
KENIJA
TANZANIJA
Istovremeni napadi samo su pojačali prijetnju
da teroristi mogu napasti više mjesta odjednom.
Terorističko nasilje je odvratno. Nečovječno.
Upotrijebit ćemo sva raspoloživa sredstva
da odgovorne privedemo pravdi
bez obzira na način ili trajanje.
22. KOLOVOZA 1998.
Znali smo da se Al-Kaida neće samo spakirati i otići kući.
Pokušat će učiniti nešto drugo.
Saznali smo da planiraju bombardirati nekoliko hotela u Jordanu.
Također su planirali ubiti papu Ivana Pavla Drugog
dok je krstio ljude na rijeci Jordan
i napadati hodočasnike iz Izraela u Jordan na kopnenoj granici.
To je bila velika zavjera. Raskrinkali smo cijelu ćeliju.
Očekujete li ili strahujete od terorističkog incidenta
prije prvog siječnja?
22. PROSINCA 1999.
U pojačanoj smo pripravnosti i puno radimo na ovome.
Poručio bih Amerikancima
da se bave svojim poslom i normalno slave blagdane.
Dužnosnici Pentagona kažu
da je najmanje četvero američkih mornara ubijena, a još je 30 ranjeno
kad je bombaš samoubojica napao američki brod razarač Cole.
Mali obalni čamac
s dvojicom pripadnika Al-Kaide, prišao je sredini broda Cole
dok je ulijevao gorivo u Adenu u Jemenu.
U tom dijelu broda nalazila se kantina.
Velika eksplozija nanijela je znatnu štetu
i tog je dana u Adenu u Jemenu poginulo 17-ero mornara.
POBJEDNIK BUSH
Alarm u sustavu bio je u crvenom s upozorenjima o prijetnjama.
Očekivali smo neku vrstu napada, negdje.
Nismo znali u kakvom obliku i gdje.
Dobivali smo mnogo podataka.
Ako dobijete djelić informacije,
možda je anomalija, izmišljena ili lažna.
Možda je netko načuo razgovor
i možda neće biti potvrđena.
Vidjeli smo ogromnu količinu obavještajnih podataka
koje bi naznačavale ili upozoravale da se nešto događa.
U svakoj vladi postoji birokratsko suparništvo.
Često sežu daleko u prošlost.
Često se odvijaju na vrlo osobnoj razini.
Više se agencija bavilo suzbijanjem terorizma,
i to dobro,
ali nisu smatrale da trebaju međusobno surađivati.
Prisjetite se SAD krajem 90-ih.
Bili smo zaokupljeni praćenjem svakog detalja
skandala Monice Lewinsky i predsjednika Clintona.
U to su se vrijeme između republikanaca i demokrata
stvarali duboki razdori.
Bili smo zauzeti onim što se događa u SAD-u
i nismo primijetili suparništva
između agencija ili ključnih pojedinaca.
A sve je to vrijeme, u prikrajku, Bin Laden pažljivo
i polako sastavljao sve dijelove
za provedbu terorističke operacije koja će promijeniti povijest.
11. RUJNA 2001.
25 MINUTA NAKON PRVOG NAPADA NA WTC
Imamo nekoliko situacija, jako eskalira.
GLAS DISPEČERA AMERICAN AIRLINESA
Ovdje Jim McDonald.
Indianapolis, jeste li dobili American 77?
Ne. Ali imamo nepotvrđen izvještaj da je drugi avion pogodio WTC.
Znate li da je American 11 otet?
-American 11? -Da. Otet je.
Let iz Bostona u Los Angeles.
SJEVERNI TORANJ
A 77 je let iz Dullesa u Los Angeles.
American 77 bio je zapadno od Charlestona u Zapadnoj Virginiji.
Moguće je da je i taj zrakoplov otet.
Ide prema Washingtonu.
Pošaljite lovce prema Washingtonu.
Primljeno.
Indianapolis je pratio ovaj let.
Koji let?
-American 77. -U redu.
Nestao je s radara na smjeru 3-5-0.
Izgubili su kontakt s njim, sve.
Nemaju pojma gdje je i što se dogodilo.
Zadnje znamo da je zrakoplov uočen 9,5 km jugoistočno od Bijele kuće.
-9,5 km jugoistočno od Bijele kuće? -Da. Istočno.
Udaljava se?
Da. Zrakoplov se udaljava.
-Udaljava se od Bijele kuće? -Da.
Blizu Bijele kuće. Šaljite lovce. Isuse, Fox.
Na sastanku osoblja bilo nas je otprilike 16-ero.
Kad je dopro do mene, bio je to najglasniji zvuk koji sam čula.
I smračilo se.
Prijevod titlova: Tomislav Šimunić