EXYUSUBS.COM
PRESTUPNICA EMILI
Dobro. Iskustvo rada u kancelariji, odlično.
Emili, naišao sam na nešto u tvojoj biografiji.
Jesam li u pravu? -Da. -Nismo vršili proveru prošlosti.
Ne radimo to. Možeš li da nam kažeš o čemu se radi? -Naravno.
Vožnja pod dejstvom, sa prekršajem. -Šta se tačno desilo?
Vozila sam prijatelje kući sa koncerta
i prošla sam na crveno svetlo. Svi su bili dobro.
A ti si bila pijana?
Bila sam manje pijana od prijatelja, ali da, desilo se.
Dobro.
Ovo je tvoja zvanična provera prošlosti,
koju sam pročitao, i prema državi,
ti si 2016. osuđena za nanošenje teških telesnih povreda. Tačno?
Dakle, imate sve moje podatke?
Da. Bojim se da imamo.
Dobro. Zašto biste... -Ako želiš da budemo iskreni prema tebi,
onda moraš biti iskrena prema nama. U redu? -U redu.
Ovo je važan posao. Radila bi sa privatnim medicinskim kartonima.
Tako je.
U pravu ste. Izvinite. -Počnimo ispočetka. -Dobro.
Možeš li da nam kažeš kako se desio napad?
Ne. -Ne? -Zašto biste prevarili tako nekoga?
Nisam te prevario. -Jeste.
To je veoma uobičajena tehnika.
Jelte? Znači to uvek radite? -Da su ljudi iskreni,
onda ne bih morao to da radim. -Dođavola s ovim.
I ne želim da radim ovde. -Žao mi je što si uzrujana...
Nije vam žao. -Smiri se, molim te. -Smirena sam.
Pitali ste zašto hoću ovaj posao. Imam 70 hiljada studentskog duga.
Eto vam jebeni odgovor. -Moraš da ideš. -Uzeću to.
Hvala. -Hvala i vama.
Izvoli.
Mogu li da dobijem taj preliv?
Ovo je salata, preliv, onda pileći čurasko, crni pasulj.
Dobili smo dve porudžbine pirinča?
Dve sa pirinčem, dve sa povrćem. -Dobro.
Emili, je l' radiš večeras? -Ne, dobila sam slobodno.
Hoćeš moju smenu? Moj sin ima bejzbol meč u Glendejlu.
Trebalo je da ga vodi majka. Zvao sam baš sve.
Obično ne radim noću u centru. -Znam. Činiš mi veliku uslugu.
Dobro. Pokriću te. -Hvala. Ozbiljno.
Da, da. Samo sekundu.
Daću ti kontakt.
Pošalji im poruku. Možeš da zaradiš 200 dolara za sat. Kunem se.
Šta je ovo? -Lažna kupovina. Znaš šta je to? -Lažna kupovina?
Da. Veoma lako. Sutra raznosimo ručak zajedno?
Da. Vidimo se. -Čuvaj se. Hvala ti. Hajdemo.
Ćao. -Ćao. -Stigla ti je pošta. -Hvala.
Uplatila sam 400 dolara i nije mi promenjeno stanje na računu.
Četiristo dolara.
Otišlo je na moju kamatu?
Izvinite, koliko kamate se zaračunava mesečno?
HAVIJER SANTOS MI JE DAO OVAJ BROJ.
HOĆEŠ LI DA ZARADIŠ 200 DOLARA NA SAT?
RADEĆI ŠTA?
OBJASNIĆEMO. SUTRA U 9 UJUTRU AVENIJA KANOGA 1200.
Izvinite, ne možete da parkirate ovde. -Dobro.
Ćao. -Ćao. Izvini. -Nema veze. Tek sam stigla.
Bože, život mi je ludilo trenutno. Ne mogu više. -Jesi li dobro?
Da. Idem u Portugal.
Zbog posla? -Da. Moram da pratim fotografisanje za reklamu.
Idemo u Porto i neko malo selo na granici sa Španijom.
Jebote. -Samo na 11 dana. -11 dana. To je sjajno.
Da. Nego, kako si ti? Šta ima? Prošao je minut.
I dalje radiš portrete? -Da. I da i ne.
Trenutno ne slikam uopšte.
Boje su skupe. -Da. Treba mi posao.
Pravi posao.
Samo da otplatim kredite. Možda se vratim u Džerzi
da živim sa očuhom neko vreme da uštedim.
Ne. Šta? Je l' to zaista želiš? -Ne, ali tako je.
Šta ako ti sredim razgovor?
Znam da tražimo grafičkog dizajnera i uvek tražimo asistente.
Mislila sam da ti nije baš prijatno da radiš to.
Znam. Nije mi bilo prijatno, ali me šefica voli.
Ali baš, opsednuta je sa mnom.
Rekla je da moram da joj kažem o svom dosijeu.
Pričaću sa njom. Reći ću joj da smo zajedno išle u školu.
Garantovaću za tebe. Biće zabavno. -Stvarno?
Ne vraćaš se u Džerzi. Zajebi to. -Dobro.
Hvala. -Nema problema.
Hajde da pijemo. -Može. Je l' ti piješ?
Ja pijem, ali ne znam... -Da, popiću vino. Neću mnogo.
Ne, ne. Dođi.
O bože. Pijana sam. Jebote.
Ćao. Došla sam zbog... -Daj mi vozačku dozvolu.
Ko ti je dao naš broj? -Havijer Santos.
Šta se tačno... -Sačekaj.
Halo, Havijer? Znaš li Emili Borato? -Beneto. -Boreto. -Beneto.
Ovaj klinac je baš kul. Glumi kao da ga nije briga.
Ko je od vas ranije bio lažni kupac?
Podignite ruku samo ako ste već radili to.
Radio si? Gde? U LA-ju? -Ne, u Milvokiju. -Milvoki.
Šta si kupio? Snegarice? -Ne, mini ajped. Dva. -Dobro.
Ostali, slušajte. U sledećih sat vremena zaradićete 200 dolara,
ali moraćete da uradite nešto ilegalno. Nećete biti u opasnosti.
Nećete ugroziti drugu osobu, ali ćete prekršiti zakon.
Ako vam to ne odgovara, razumem, možete odustati bilo kad.
Mogu li da nastavim? -Zato smo ovde. -Dobro.
Uzmite kartice, molim.
Za nekoliko minuta ući ćete u prodavnicu i kupiti neku robu.
Bilo koji od ovih sa ravnim ekranom je u redu.
Samo kupite jedan, i iznesite ga na kolica.
Mi ćemo pokupiti robu, i platiti vam. I to je sve za danas.
Ove su ukradene? -Informacije na njima su ukradene, da.
Šta? Neću, čoveče.
Jebeš ovo. Neću da se zajebavam.
Ako vam ovo ne odgovora, odlično.
Idite, i nemojte se zamarati da zovete policiju.
Još uvek nismo učinili ništa ilegalno. Neće se ni pojaviti. Jasno?
Ja nemam problem s tim.
Čekaj. Šta je problem?
Kako znamo da kartice rade?
Ne znate. To je teži deo, morate mi verovati.
Šta ako zatraže vozačku dozvolu?
Jesi li to ti?
Hajde da zaradimo jebene pare.
Hoćeš li da platiš to?
Izvini? -Rekao sam, hoćeš li da platiš to?
Zaboravila sam. Izvini, čoveče.
Sutra imaš mogućnost za još jedan posao.
Malo je komlikovaniji. Napisaćemo ti poruku u 13.00 č.
Šta treba da radim? -Da ubiješ nekoga.
Šalim se. Reći ćemo ti sutra. -Dobro.
Čekaj. Zar nećeš da znaš koliko bi zaradila?
Koliko? -Dve hiljade. -Dve hiljade dolara?
Poslaćemo ti poruku. U jedan.
Naravno.
Stavi tu. Dobro je.
Ja ću.
Poslala si poruku onom broju?
Jesi? -Da. -Stvarno?
Jesi li radio i drugi posao za njih, narednog dana?
Ne, mada bio sam znatiželjan.
I te kako znatiželjan.
Govno je pokvareno.
Hoćeš da ti pomognem? -Ne. -Sigurno? -Ne treba.
Prokletstvo.
Srediću. -Neću da me otpuste.
Tiše. Opusti se.
Ćao, šta ima? -Ćao. Jesi li na poslu?
Da. U redu je. Jesi li razgovarala sa šeficom?
Nazvaću te kasnije. -Ne. Mogu da pričam.
Upravo smo zaposlili neke ljude, navodno.
Šefica se sad ponaša baš čudno i... -Da li si zaista pričala s njom?
Šta? Jesam. Misliš da lažem? -Ne.
Jebemti.
DA ILI NE?
Udaljeno je sat vremena. Moram odmah da krenem. -Šta?
Vels Fargo je pola porudžbine, šta ću ti ja.
Ne možeš da me otkačih usred ručka.
Daću ti svoju naknadu. Trideset dolara.
Šta? Ja da vozim tvoj auto?
Odvešću te do kuhinje, uzmi svoj auto.
Ovo su crne kartice. One nemaju limit.
Uzmite i ovo.
Samo me slušaj, i bićeš dobro. -Radi ono što ti kažem.
Idi na jugoistočni ugao Plaze.
Videćeš bela vrata, pustiće te unutra.
Ako ne poznaješ jugoistok, koristi telefon. Samo si ti. U redu? -Da.
Sa ovolikom kupovinom,
banke će obavestiti prodavca, ali to će trajati osam minuta.
Kada ti provuku karticu imaš osam minuta da odeš.
Osam minuta ili će znati da je lažna.
Kako da znam da će biti bezbedno?
Ako ne želiš da radiš ovo, nemoj. Na tebi je.
Ćao. -Ćao. Kako si? -Dobro. -Uđi.
Izvoli, uđi. Znači, hoćeš probnu vožnju?
Ne, zapravo moj dečko ga je juče vozio, ja sam samo došla...
Da ga pokupim. -Dobro. Sedi.
Znači, ne želiš da vidiš auto? -Ne moram.
On ga je već vozio juče. -Malo je neobično da neko
kupi auto a da ga ne vidi.
Dobro. Prionimo. Kako želiš da platiš?
Da li imaš cirkularni ček? -Da.
Imam.
I ostatak ide preko kartice. -Dobro.
Daj mi tvoju vozačku dozvolu. -Naravno.
Dženifer? -Džen. -Dobro. Samo trenutak.
Treba mu nekoliko sekundi.
Radi polako.
Potpiši, molim te.
Izvoli. -Hvala.
Sačekaj. Moraš da popuniš ovaj formular.
Ovo je ograničenje naše odgovornosti
od mehaničkih problema za ubuduće. -Naravno.
Samo polako. Ne žuri.
Tek smo dobili ovaj auto. -Stvarno?
Da, iz Meksika. Ne smeta ti to? -Ne. -Ali je lep auto.
Kako ti beše ime, Dženifer ili Džen? -Dženifer. -Sviđa mi se više Džen.
Dobro. Sviđa ti se Džen. -Dženifer zvuči kao da si starija.
Ne bismo želeli to. -Ovo je auto.
Sviđa ti se? -Da.
Uzmi moj broj. -Već sam uzela njegov.
Izvoli. -Hvala puno. -Uživaj. Lepo ide uz tebe.
Da, da. -Lepo izgledaš. Vozi pažljivo.
Samo trenutak, molim te.
Moramo da se vratimo do kancelarije nakratko.
Zašto? U čemu je problem? -Ništa. Zaboravili smo nešto. Moja greška.
Reci mi šta je. -Neka sitnica.
Možeš li samo da ugasiš motor?
Ugasi motor.
Nemoj.
Zaustavi se. Zaustavi jebena kola.
Šta sam ti upravo rekao, jebote?
Sranje.
Dve hiljade. Pare na sunce. -Dobro. -Ajde. -Dobro.
Šta gledaš, jebote? Daj mi.
Šta se desilo?
Lik me je jebeno napao. Kako ti deluje?
Ne pipaj me. -Samo hoću da pomognem.
Mislio sam da je bezbedno. -Zato si platio drugog da to radi?
Odjebi.
Jesi li dobro? Diši.
U redu je. Nagni se napred.
Dobro. Hajdemo.
Možeš li da voziš?
Zar ne možeš da zaradiš na drugi način? -Ti možeš da zaradiš na drugi način?
Skreni ovde levo.
Ovde? -Tamo.
Nema na čemu.
Čekaj.
Hoćeš li ovo?
Hoćeš? -Da. Hvala puno. -Nema na čemu.
Lice ti je oteklo? -Šta?
Lice. Stavi led. -Znam. -Odmah.
Ali moraš da koristiš kocke leda.
Da. Misliš da ne znam da koristim led? -Nisam to rekao.
Mogu da ti pomognem. -Da stavim led na lice?
Naravno.
Izvoli. -Hvala. -Stavi direktno na lice.
Ne moraš to da radiš.
Nema više. -Znam. -Nema drugog pića.
Izvini, šta to radiš?
Ti si nacrtala ovo? -Da, davno.
Vidi ovo.
Kupiću ovo mesto i srediću ga.
40 jedinica, baš kao ovo, za iznajmljivanje.
Moj čovek, Rahad će mi prodati kada završi renoviranje.
Kupićeš ovo? -Da. -Koliko košta?
Mali je depozit. -Toliko zarađuješ prodajući televizore?
Nekada televizore, nekada druge stvari, kao što znaš.
Koliko može da se zaradi radeći to što ti radiš? -Šta ja to radim?
Samo sam se pitala. Radila sam već dva puta.
Mogao bi da mi pokažeš kako da radim. -Zašto? Šta imam od toga?
Ne znam, recimo besplatna kola.
Uzmi. -Zadrži ga. Sada imaš moj broj.
Adios.
Izvini zbog juče. Je li dobro prošlo?
Marko hoće da priča s tobom.
Ćao. -Šta se desilo juče?
Hitan slučaj. Izvini. -Zašto nisi nazvala?
Trebalo je. -Smanjiću ti dostave sredom, četvrtkom i petkom.
Ako hoćeš da udvostručiš, noću... -Šta? Od ove nedelje?
Da. -Ne možeš da me izbaciš iz rasporeda bez upozorenja.
Izvini, jesi li ti poslodavac? Ne. Ti si nezavisni izvođač.
Zato prestani da pričaš kao da imaš prava i vrati se poslu
O, bože. Imamo prava. Ako nismo poslodavci...
Nije ti ovo sindikat.
Zovi svog predstavnika sindikata, ili se vrati na posao.
Mogu da ti dam brojeve, ali ne mogu da ti pravim kartice.
Nemam vremena.
Ali lako je.
Gledaj.
Ovo su brojevi.
Ovde su kartice.
Dobro. -Sada skeniraš magnet.
Sada probaj ti.
Sranje.
Kada si ti radio delovalo je lako.
Čekaj. Vidi. Povuci jako, ovako.
Prodajemo nekolicini prodavaca. Drže nas na platnom spisku,
ali možemo da prodajemo preko onlajn sajtova.
Zar nije to loša ideja? -Tehnički, ništa od ovoga nije bezbedno,
ali ako me slušaš, bićeš dobro.
Ne idi na bankomate. Ne sastaj se s kupcima kod kuće.
I najvažnije, ne idi u istu prodavnicu
više od jednom nedeljno. Radićeš sa puno gotovine.
Šta koristiš za zaštitu?
Suzavac. -Imam nešto bolje.
Na šta misliš?
Šta je to? -Ovo?
Ako zaradiš manje od pet hiljada, zadrži ga. Gotova si.
Dobro. A šta ako zaradim više? -Ako zaradiš više? -Da.
Onda me nazovi, i ići ćemo dalje.
Sranje.
Ćao, Majkle. Je l' dolaziš?
Dakle, šeststo dolara. -Ne, trista. -Ne, šeststo.
Rekla si trista onlajn.
Ne. Napisala sam ti šeststo. Pokazaću ti.
Trista dolara. -Ozbiljno? Usred bela dana?
Šta je? Zvaćeš policiju?
Mogli bismo samo da ukrademo za džabe.
Dobro, dobro.
Trista dolara. -Naravno. Bez brige.
Ma, daj. Gde ćeš? Čekaj.
Šeststo? Hoćeš ili nećeš?
Trista pedeset. Gde si pošla?
Šta još imaš?
Super, čoveče. -Hvala.
Potpuno ludilo. Moja omiljena boja. Znaš da je zelena?
Zašto da ne napravim žurku sa tematskom bojom?
Imaš moj imejl. Znaš sve što treba da radiš.
Naučen je na kavez, i tu mora da spava.
Razumem. -Ne voli ga, ali samo ga uguraj unutra.
Ćao, druže. -Izvini zbog posla. -Ništa. -Mogu da te povežem, znam.
Samo moram da sačekam pravi trenutak. -Naravno.
Možemo o tome kad se vratim. -Važi. -U redu, dušo.
Mama mora da ide da radi. Idem u Portugal. Volim te.
Baš će mi nedostajati. Ti takođe. Volim te. Hvala puno.
Čuvaj se. -Takođe. -Ako je loš, samo ga zvekni. -Ne.
Povezaću te sa još brojeva.
Veći računi i veći limiti. -Može? -Može.
Sedi. Ovo može potrajati nekoliko minuta.
Sviđa mi se tvoja kancelarija.
Stvarno? -Da. Feng šui, baš je...
Dobra je, jer sam sam ugradio svetla.
Dizajnirao sam osvetljenje. -Je li? -Da.
Sviđa mi se. Mrzim ovo mesto.
Ali još samo malo. -Samo je privremeno?
Ovo je moj rođak, Kalil. -Kalile, ovo je Emili.
Drago mi je što te ponovo vidim. -Takođe.
Zaboravila je telefon na sastanku u četvrtak. Pa je svratila.
Zaboravila si telefon? -Da.
Odmah se vraćam.
Izvini što kasnim.
Izvešću te u šetnju. Nahraniću te.
Jer to bi trebalo da radim.
Halo?
Da. I dalje je dostupan.
Sada sam na drugom mestu.
Kor Tim Plejs 8216.
KAMIONET?
Izvini. Ćao. Umalo se nismo sreli, bili smo s druge strane ulice.
Ja sam Čip, došao sam po samsung.
Došli smo s drugog kraja grada. -Da, da.
Ostanite tu, odmah ću. -Ne. Došli smo s drugog kraja grada.
Samo da ga uzmem, i da idem. -Trenutak.
Je l' nadohvat ruke? -Nije. Odmah se vraćam.
Pomoći ću ti. -Odmah se vraćam, u redu?
Budi mirna.
Osećaš to? -Da. -Znamo šta radiš.
Radi šta ti kažem, ili ću ti prerezati grkljan. Jasno?
Jeste. -Da li me razumeš? -Da.
Dobro. Gde su pare?
Ne držim pare ovde. Kunem se. -Ovo može proći glatko.
Samo treba da nam kažeš sve.
Sef je u ormaru spavaće sobe.
U spavaćoj sobi nalevo. Nadesno.
Kako si sladak? Hoćeš da se provozamo?
Dobra kuca.
Šta je bre to? -Ima bravu sa šifrom.
Otvori ga. Hajde. -Dobro.
O, bože. Jesu li to stotke? -Sigurno ima 10, 15 hiljada.
Spakuj to.
Idemo, idemo. -Pozajmiću tvog psa, kučko.
Da li me se plašiš?
Da.
Znamo gde živiš.
Ne, ne.
Čipe, šta se događa? -Izlazi iz kola.
Ne. -Izlazi iz prokletih kola. -Čekaj. Molim te, nemoj.
Budi mirna. Jasno?
Polin Karper, Miranda Drajv 1186. Je l' tako? -Da.
Glendora. Tu živiš? -Da. -Možda znate gde ja živim,
ali sada i ja znam gde vi živite. Razumeš? -Da.
Razumeš šta ti govorim? -Da, da.
Šta ima? -Izgledaš seksi.
Ćao, dušo. Nedostajao si mi. Hvala ti puno. Kako je bilo?
Šta? -Sa Bartonom. -Nije pravio probleme. -Hvala bogu.
Obično je pravi gad. -Nije sa mnom.
Emili, ovo je Tejlor, sa posla. Ovo je Brendan.
Oni pišu reklame. -Momci, ovo je Emili.
Emili i ja smo zajedno išle u srednju školu u 973
i zajedno smo išle na umetnički fakultet. -973? Pozivni broj?
Njuark -Sad sam uplašen. -I trebalo bi da si uplašen.
Tejlore? A vi sad...
Kakvom umetnošću se baviš? Izvini, Liz reče da si umetnica.
Ma, ne. Dugo nisam ništa radila vezano za umetnost.
Dobro.
Čime se onda baviš?
Prevarama sa kreditnim karticama.
Jesi li ti Emili? -Da. -Traži te jedan momak.
Mislila sam da nisi dobio moju poruku.
Nisam bio daleko, pa...
Ćao. -Ovo je moj drug, Jusef. -Ćao, Liz.
Ćao. Drago mi je. -Hvala na dolasku.
Liz? -Da. -Da li ti je rođendan?
Ne, vratila sam se sa putovanja, pa...
Biću na plesnom podijumu. -Dobro. Vidimo se.
Da li poznaješ sve ove ljude? -Ne baš.
Nikoga? -Ne. Svi oni rade sa Liz u reklamnoj agenciji.
Hoćeš li da se pretvaram da sam ti dečko?
Što da ne.
Ovako?
Sara je upravo ušla u otkazni rok od dve nedelje.
Šefica mi je odmah poslala poruku
da li znam nekoga. Ovo se upravo desilo.
Da li i dalje hoćeš razgovor? -Da. Naravno.
Samo svrati u kancelariju i pripremiću te za sve.
Recimo, utorak u 11? -Da. Naravno.
Šta sam ti rekla? To, devojko! Vidimo se tamo.
Završili su krečenje.
Dobro.
Hoću da skratim ovaj zid.
Da postavim bar ovde.
Dnevna soba i kuhinja bi bile jedan veliki otvoreni prostor. -Lepo.
Uradićemo isto za sve četiri jedinice.
Postavićemo ovo.
Ali da li si vlasnik ovog mesta?
Uskoro.
Kirija se plaća četvrtkom.
Si. -Si.
Da imaš neke pare, šta bi uradila?
Otplatila bi kredit? -Sigurno bi to bilo prvo. -A tvoja umetnost?
Da li bi se bavila umetnošću?
Da. Sigurno bih slikala. Volim slikanje.
Usrećuje me.
Šta još?
Ne znam. Samo hoću da budem slobodna.
Samo želim da doživim stvari.
Hoću da putujem. Hoću da živim u drugoj zemlji neko vreme.
Imam dugu listu. Baš želim da idem u Južnu Ameriku.
Pa idi. Možeš. -Ne mogu tek tako da odem.
Naravno da možeš. Ja jesam. Napustio sam dom, i bilo je ludo.
Da li ti nedostaje? -Da, naravno.
Sada si ovde. -Sada sam ovde.
Nadao sam se da možeš da mi učiniš uslugu. Biću ti dužnik.
Kunem se. -Šta je u pitanju? -Nemoj šiziti. Biću ti dužnik.
U redu? -Dobro. -Kaži da. -Ne.
Možda bi mogla da zakopčaš džemper? -Ozbiljno?
Da, molim te.
Ćao, mama. -Srećna sam što te vidim.
Ćao. -Drago mi je. -Tri poljupca.
Uđite. -Ne, ne. Nemoj to.
Da. -Ne. -Drevna lebanska tradicija. -Stvarno? -Ne, to je italijansko.
Samo hoće da pije to sranje sa nekim. Nije to lebansko.
Ja ću piti s tobom. -Pa, naravno. -On ne ume da pije.
Pije male usrane gutljajčiće.
Male bebeće gutljajčiće. Pokazaću ti.
Male bebeće gutljajčiće? -Ovako.
Niko to ne kaže. -Idemo. -Jedan, dva.
Ajde, jedan, dva. -Ne brinite za mene. -Jedan, dva, tri.
Jedan, dva, tri.
Užasnog je ukusa. -Kupuje mi stan.
Da li si videla? Mnogo je bolje nego ovo. -Jesam. Vrlo je lepo.
Celog života mi obećava, a sada i ispunjava.
Postaće uspešan poslovni čovek.
Sigurna sam. Po svaku cenu. Moj Jusef.
Čime se ti baviš?
I dalje nisam sigurna. -Ne znaš? U redu je.
Pronaći ćeš svoj dar od Boga. Moj dar je što sam stvorila muškarca.
Možda, učiteljica Emili. Majka Emili. Nešto Emili.
Veoma lep dan.
Mama, nedostajala si mi.
Imam još hrane u rerni. Sedite.
Nisam znao da dolaziš.
Bio sam u kraju.
Imam jedan snimak.
Šta je to? -Pokaži mu.
Tu. Ista radnja, dva puta u jednoj nedelji.
Policija Lindena je to postavilia na svom veb-sajtu.
Da li si vozila svoj auto sa svojim tablicama?
Mislim da to ništa ne znači. -Ne? Ovo je Emili, zar ne?
Da. -Ako te pronađu, mogli bi da nađu nas. Razumeš? -Naravno.
Razumeš? -Razumem. -Možemo da odemo...
Ne. Lagao si. Rekao si da je jednokratna veza.
Da li si bar počeo da je jebeš? -Dosta je bilo.
Bar jedan od nas je u dobitku. -Molim? -Da. -Šta si rekao?
Ne čuješ dobro? -Čula sam. Reci ponovo.
Hajde. -Sviđa mi se. Ima veća muda od tebe.
Divne stvari sam spremila da jedete.
Šta se događa, zašto niko ne jede? -To izgleda divno.
Hoću da jedete i da budete mirni i srećni.
Emili. Ćao. -Ćao.
Blejzer, hrabar izbor. -Nije previše? -Ne. Sviđa mi se.
To mi je jedini sako. -Baš 80-e.
Ovako pravim raspored. Samo jedan Gugl dok za celu kompaniju.
Otvorenog je tipa, svako može da ga menja, ali niko to ne radi.
Držim sve pod konac za oko 50 radnika.
Mislim da je sada 55. -Da, da.
Uključujući i asistente i ostale.
Imamo ovih šest kolona, i mora sve da bude tačno.
Poslednja kolona je najvažnija. Do petka sve mora biti gotovo.
Razbićeš na razgovoru.
Šalješ mejlove svim šefovima, kopije svim asistentima.
Hvala, Saro. -Nema na čemu. -Nedostajaćeš mi.
I vi ćete meni nedostajati. -Hoćeš na ručak?
Sada? Može. -Iza ugla je jedno mesto koje služi ramen.
Uništava mi život. Mnogo je dobro.
Samo deset minuta. Odmah se vraćam. -Važi.
Idemo. -Šta se desilo? -Vozi. -Krvariš.
Imaš maramice ovde. -Vozi. -Dobro.
Gotovo je. Završio sam sa Kalilom. -Daj mu otkaz.
Pet meseci me nije platio. -Ne plaća te?
I sada mi Rahad traži depozit za stan.
Treba mu odmah. Ima ponudu od kineske kompanije.
Kažem to Kalilu, znaš šta mi on kaže?
Sada radiš sa Emili. Zašto dolaziš kod mene?
Vidi...
Slušaj, odmah sutra,
uzimam sve iz skladišta, onda iz kancelarije.
Pokupiću svu gotovinu koja je tu,
a onda i novac sa računa.
Imamo poslovni račun. Isprazniću ga što je više moguće.
Bože. -Pristaješ li? Molim? -Radimo zajedno.
Da, ali to je skroz drugačija stvar.
Nisam sigurna. Štaviše, ne znam ni o čemu govoriš.
Čak i ako uradim ovo sam, kriviće tebe.
Koliko želiš?
O, bože. Tek tako ćeš ga opljačkati?
Da.
Uzećeš deo. Otplatićeš sve dugove.
Možeš da putuješ, da ideš na nova mesta.
Ako pristaneš na ovo,
moraš da budeš u tome do kraja.
Istinski.
Ostani. -Ne. Moram da idem na razgovor.
Evo nje. Drago mi je što te upoznajem.
Ćao. -Hvala što si došla. -Drago mi je. Hvala na pozivu.
Sviđa mi se tvoj akcenat. Očigledno nisi sa zapadne obale.
Ne, iz Nju Džerzija sam. -Odakle? -Bejon. -Hoboken. -Lepo.
U koju si školu išla? -HBS.
Džunior Senior, na uglu Devete i Klintonove. -Čula sam za tu.
Dakle, upoznata si s kompanijom.
Ne moram ni u šta da te ubeđujem.
Napustila si koledž pre diplomiranja?
Da. -Zašto? -Osuđena sam za krivično delo.
Zašto nisi nastavila školovanje nakon toga?
Želela sam, ali znaš...
Imala sam pravne takse, studentski kredit, troškove života.
Morala sam da čuvam baku, pa sam morala da radim.
Dobro. Na stolu je pozicija pripravnika dizajna.
Zvuči li ti privlačno? -Naravno. -Dobro.
Izvini. Kažeš pripravnik. Je l' to posao ili stažiranje?
Svi moji asistenti su pripravnici.
Je li to plaćeno radno mesto?
Ne u početku. Prvih pet ili šest meseci
se upoznaješ sa poslom i ako si dobra u svom poslu,
onda bih volela da popričamo za dalje. -Dobro.
Izvini. Pokušavam da pohvatam sve konce. Kakvo je radno vreme?
Puno radno vreme.
Valjda shvataš da je veliko interesovanje za ovo radno mesto?
Da, razumem to. Ali ne razumem kako tako ležerno
tražiš od nekoga da radi bez plate. -Kada sam bila tvojih godina
rekli su mi da mogu biti samo sekretarica. -Ali one primaju platu.
Nije to poenta. -Da li si u mojim godinama dugovala 60 hiljada dolara?
Kada sam bila tvojih godina, bila sam jedina žena među muškarcima.
Ali si imala posao. Primala si platu.
Nemam vremena za ovo. Očito si razmažena. -Razmažena?
Da budem iskrena. Ne pripadaš ovde,
jer misliš da su se svi okomili na tebe. Niko nije, naročito ne ja.
Bože. -Pokušavam da ti pomognem. -Bilo je odlično, Liz. Hvala.
Ne pričaj više, samo idi. Hvala na dolasku.
Ako hoćeš da mi naređuješ, stavi me na platni spisak.
Izvini što kasnim. -Jesi dobro? -Da. -Sigurno? -Da.
Između nas je sve dobro? -Jeste.
Dobro. Kamion dolazi za 15 minuta.
Jusef Hadad. Bulevar Van Najs 1087.
Da li je bilo nekih aktivnosti na mom
poslovnom računu u poslednjih 48 sati?
Da, zajednički račun. Kalil?
On je? Dobro.
Ne. Ne treba.
Hvala vam.
Opljačkao me je, pre nego što sam ja njega.
Treba da ideš.
Biće sve u redu. -Dva puta u jednoj nedelji?
To si uradila čak i ako sam ti rekao pravila?
Znači ja sam kriva za ovo? Svakako bi ti ovo uradio.
Nisam siguran u to. -Ja jesam.
Da. Trpeo si njegova sranja. Nisi mu se suprotstavio na vreme
i dozvolio si mu da te iskorišćava. Čija je to greška?
Da li me jebeno čuješ? Upravo sam izgubio sve.
Nemam ništa. Dve godine prokletog rada.
Dobro. -Odjebi odavde. -Pažljivo. Divno.
Gde je on?
U Santa Klariti sa Jermenima, Robertom i...
Da li je trenutno tamo? Idemo da popričamo s njim.
Sada je drugačije. Moram da razmislim. -Šta je drugačije?
Nije sam, i ovo su veoma ozbiljni ljudi. -Ne, ne.
Mi smo ozbiljni ljudi.
On bi trebalo nas da se boji.
Kreten će nastaviti da uzima od tebe dok
ne uspostaviš sam svoja pravila. O tome se radi.
Zar nisam u pravu?
Rekao si mi da ću dobiti svoj deo, hoću svoj deo.
Hajdemo, odmah. -Odmah? -Misli da si slabić.
Ne očekuje da mu se suprotstaviš. To nam je prilika.
Veoma loše utičeš na mene.
Šta ima? Radiš na slobodan dan?
LIZ: MOŽEMO LI DA POPRIČAMO?
Zbog čega si bila osuđena za napad?
Zbog momka sa kojim sam izlazila, svađali smo se sve vreme.
Jednog dana sam samo...
Znaš li šta je bila moja greška?
Nisam išla dovoljno daleko.
Nisam ga dovoljno uplašila.
Da jesam, nikada ne bi pozvao policiju.
Ne idi preblizu mene.
Ćao. Kako si? Kalil? -Šta je to?
Poručena hrana za Kalila Hadada. Da li sam na pravom mestu?
Dobro. Samo je provuci. -Mislim da ne može proći.
Velika je porudžbina. Da vidim.
Hoćeš da unesem unutra? -Ne, ne, samo...
Moram da idem. Imam drugu porudžbinu. -Dobro. Sačekaj.
Šta to radite? -Ućuti, jebote, ili ću te drmnuti ponovo.
Ne, ne. -Ućuti. Koliko ljudi je unutra?
Ne znam. -Koliko ljudi je unutra?
Šest ili sedam -Gde je Kalil? -U svojoj sobi. Ne znam ništa.
Otključaj telefon.
Pusti me, molim te. -Opusti se. Parkiraćemo ti auto niz ulicu.
Nije trebalo da budeš ovde. Tvoja greška. -Čekaj. Ne, ne.
UPRAVO SU MI UKRALI AUTO!
JA SAM NA UGLU NJUHALOVE I KLINTONOVE!
Hajdemo, čoveče. Ne zaboravi ključeve.
Nije unutra? -Ne.
Stani, stani.
Šta to radite?
Sada ćeš da radiš šta ti ja kažem ili ću ti prerezati grkljan.
Razumeš? -Šta je bre s tobom?
Uzeo si njegov novac. Gde je? -Ne znam o čemu govoriš.
Gde je? Reci mi. -Ovde nema novca.
Misliš da sam podigao sav novac? Ne može to.
Molim te. Iskrvariću nasmrt.
Reci mi gde su i pustiću te. -Nema ničega ovde. Potraži.
Ludačo.
Ne, ne. Mislim da lažeš.
Brojaću do tri, onda ću ti prerezati grkljan. Jedan...
Stvarno nema ničega ovde. -Dva. -Nema ovde novca. -Tri.
Dobro, u frižideru. Novac je u frižideru.
Možeš li da dišeš? Možeš li da pričaš?
Zovi hitnu pomoć. Držim te. Dobro.
Bićeš dobro.
Gde su ti ključevi?
Daj mi ključeve. -Šta? -Trebaju mi ključevi.
Treba mi doktor.
Znam. Odvešću te doktoru, samo da nađem ključeve.
Šta je bilo s njim? Da li si ga ubila? -Ne. Ostani budan.
Odvešću te u bolnicu, ali moram da nađem ključeve.
Šta smo to uradili? Šta se desilo?- Jebemti.
Jebemti. Sranje.
Izvini.
Kreći, kreći. -Policija. -Čisto.
Čisto.
Našli ste?
Pretražite sobu.
Čisto.
Radiš. Radiš do iznemoglosti.
Tako je govorila moja baka.
Nikada nije dovoljno, zar ne?
U narednih sat vremena svako od vas će zaraditi 200 dolara.
Ali moraćete da uradite nešto ilegalno.
Nećete biti u opasnosti. Nećete ugroziti drugu osobu.
Ako se ne osećate prijatno, razumem.
Možete da odete kad god hoćete. Odluka je na vama.
Mogu li da nastavim?
Onda dobro.
EXYUSUBS.COM