Downloaded from YTS.MX
‫- ביצירת הסרט שלפניכם‬ ‫השתתפו מקצוענים מנוסים -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- נא לא לנסות בבית אף אחד מהדברים שתראו -‬
‫- סרט אינטראקטיווי של NETFLIX -‬
‫קריאת מצוקה, קריאת מצוקה.‬
‫שומעים אותי? עבור.‬
‫יש שם מישהו?‬
‫בר? האם שומע?‬
‫בר גרילס, האם שומע?‬
‫בר!‬
‫רות, עבור!‬
‫יש שם מישהו?‬
‫אני צריך סכין.‬
‫איה, הראש שלי.‬
‫- בר גרילס -‬
‫בר... בר גרילס.‬
‫אני לא מזהה את עצמי.‬
‫משהו לא בסדר איתי. אני אזדקק לעזרתכם.‬
‫טוב, אני לא אשרוד פה יותר מדי זמן‬
‫אם לא אמצא מים ומזון ומחסה.‬
‫אבל אילו אזורים כדאי שאכסה קודם?‬
‫בדיוק בגלל זה אזדקק לעזרה.‬
‫אני רעב וצמא,‬ ‫וגם נהיה קר יותר משנייה לשנייה.‬
‫למה אני זקוק יותר מכול?‬
‫אין אוכל.‬
‫איך אני אמור למצוא אוכל פה, בשטח?‬
‫כאילו... כל הקרקע פה קפואה לגמרי.‬
‫אני לא יכול לחפור בה.‬
‫אולי אני אוכל כמה גולגולים קטנים.‬
‫לא, אין בהם כלום.‬
‫תראו.‬
‫וואו, תראו את אלו.‬
‫כמו סימני טפרים.‬
‫הנה, תראו.‬
‫ראיתם את זה?‬
‫אני לא מצליח להבין מה זה.‬
‫אם יש כאן חיית בר‬ ‫פירוש הדבר שאנחנו בסכנה פה,‬
‫אבל אם מדובר בצייד‬ ‫יכול להיות שהוא יוכל לעזור לנו.‬
‫אני לא רוצה לבצע שום תנועות פתאומיות.‬
‫מה כדאי לנו לעשות, לדעתכם?‬
‫או שנביט מקרוב או שפשוט נתרחק.‬
‫טוב, קדימה, בואו פשוט ניסוג מפה לאט.‬
‫תראו, הנה זה שוב.‬
‫הנה, שם, תראו.‬
‫כן, אין ספק שיש כאן חיית בר.‬
‫כן, אנחנו בהחלט רוצים להיות זהירים פה.‬
‫אנחנו לא היחידים שמחפשים מזון.‬
‫אני לא מוצא כלום שאפשר לאכול,‬
‫ואין ספק שמזג האוויר מתקרר כעת.‬ ‫השמש שוקעת.‬
‫אני עדיין צמא ורעב, ואני ממש זקוק למחסה.‬
‫אבל אני אשתין קודם.‬
‫היי, קצת פרטיות, בבקשה.‬
‫וואו, הפיפי שלי צהוב בטירוף,‬
‫ואני יודע שזה לא סימן טוב.‬
‫הצבע שלו מזכיר לי שנוזלים הם הכרחיים.‬ ‫חייבים להשיג מים קודם.‬
‫אני חושב שחיפוש מזון בלבד יהיה טעות גדולה.‬
‫האמת היא שגם ממש קר פה.‬
‫אני מרגיש שזמננו הולך ואוזל,‬ ‫וכך גם האפשרויות שלנו.‬
‫מה אני צריך יותר מכול כרגע?‬ ‫להכניס נוזלים לגוף‬
‫או למצוא מחסה ולנסות להתחמם בו?‬
‫אנחנו חייבים לקבל את ההחלטה הנכונה.‬
‫מה בראש סדר העדיפויות?‬ ‫למצוא מים או למצוא מחסה?‬
‫מחסה הוא בהחלט רעיון טוב. להתחמם קצת.‬
‫ננסה להשתמש בעצים.‬
‫מה שיש כאן אפילו טוב יותר,‬ ‫נשתמש בעצים נפולים כמו העץ הזה.‬
‫אני מרגיש שאנחנו בכיוון הנכון. כן, בהחלט.‬
‫מה שיש כאן הוא כמעט כמו מחסה טבעי,‬
‫אבל אני לא ממש יודע מה לעשות.‬
‫התחושה מוזרה כי...‬
‫אני יודע שעצים מתאימים למחסה, אבל אני...‬
‫כמעט כמו בחוש טבעי,‬ ‫אני יודע שכדאי להשתמש בהם לבניית מחסה,‬
‫ואולי נשתמש גם במצנח.‬
‫הוא יחמם אותי.‬
‫כן, קדימה, בואו נביא אותו.‬
‫מצנח ועץ נפול. אני חושב שנצליח.‬
‫נתלה אותו מלמעלה, גבוה.‬
‫נקשור פה...‬
‫וזהו, המחסה מוכן.‬
‫עדיין יהיה לי קר.‬
‫זרדים מתים. אני יכול להדליק מדורה.‬
‫הנה, נבנה חומת אבנים,‬
‫שתחזיר את כל החום פנימה.‬
‫ככה יהיה חמים אפילו יותר.‬
‫מאיפה אני יודע את זה?‬
‫אל תחשוב, פשוט תעשה את זה.‬ ‫תעשה מה שאתה מרגיש שנכון. טוב,‬
‫אבל איך אני אדליק מדורה עכשיו?‬ ‫אין לי גפרורים... וגם לא מצית.‬
‫יש לי פה המון דשא יבש, וזה דבר טוב,‬
‫אבל אני צריך למצוא דרך להדליק את האש.‬
‫כן, תחושה של חום...‬
‫ניצור קצת חיכוך.‬
‫כן, הגיוני. אני יודע מה לעשות.‬
‫עכשיו נקשור חלק מהחוט של המצנח‬ ‫סביב קצה אחד‬
‫ואז נלפף אותו מסביב לקצה הזה.‬
‫הוא ישמש כקשת.‬
‫טוב, בואו נראה אם הצלחנו.‬
‫לאט וביציבות, העיקר להמשיך. סבלנות,‬
‫רק עוד כמה פעמים, הנה.‬
‫אנחנו צוללים למטה!‬ ‫-בטח פגענו במשהו.‬
‫הייתי בהתרסקות מטוס.‬
‫מעניין אם הטייס בסדר.‬
‫אנסה לחמם את כפות הרגליים.‬
‫תראו.‬
‫הו...‬
‫ובכן, זה אני...‬
‫בטח עם המשפחה שלי.‬
‫הם הסיבה שבגללה אני חייב לחזור הביתה.‬
‫יהיה לי חם במחנה הזה,‬ ‫אבל אני עדיין אזדקק למזון ולמים.‬
‫אני מתחיל להיות צמא ואני גם רעב.‬
‫מה בראש סדר העדיפויות?‬
‫מים.‬
‫איפה מוצאים מים פה, בשטח?‬
‫כל המים חייבים לזרום מההרים ולהתנקז למטה.‬
‫לכן אנחנו מחפשים אזורים צרים ונמוכים.‬
‫תראו, האזור הזה ביצתי יותר,‬
‫מה שאמור להעיד על מים.‬
‫וואו! קרח.‬
‫וקרח... פירושו מים.‬
‫ניקח אותו למדורה, נכניס אותו לסיר...‬
‫ואז יהיו לי מים.‬
‫יהיו לי מלא מים עכשיו. טוב מאוד.‬
‫אני חושב שהקרח קר עד כדי כך‬ ‫שאני יכול לדחוף אותו לתרמיל,‬
‫והוא אפילו לא יימס.‬
‫קצת קרח להמשך הדרך.‬
‫אבל משהו פה מסריח בטירוף. הריח בוקע משם.‬
‫אני אבדוק מה העניין.‬
‫אלוהים אדירים, אתם מריחים?‬
‫משהו נרקב פה.‬
‫תראו. גווייה של משהו.‬
‫מוזר שהענפים מכסים אותה.‬
‫כאילו... מישהו או משהו גרר אותה לפה‬
‫וניסה להגן עליה.‬
‫אני חושב שהפרווה היא של דוב.‬
‫וואו, יש פה חתך גדול לכל האורך.‬
‫אני תוהה אם הוא...‬
‫אולי היצור הזה שראינו... שראינו קודם.‬
‫טוב, אין שום ספק שמסתובב פה משהו‬
‫ושהוא גדול, אבל אולי נותר מזון בגווייה‬
‫ואפילו הפרווה, אני יכול להשתמש בה‬ ‫כדי לשמור על חום הגוף,‬
‫אבל אני גם צריך להיזהר‬ ‫ממה שהרג את החיה הזו, מה שהוא לא יהיה,‬
‫כי אין ספק שהוא חזק יותר ממני.‬
‫טוב, אני רוצה להשיג קצת בשר,‬ ‫לפשוט את הפרווה ולהתחפף מפה.‬
‫עבודה יפה. הצלחנו להשיג קצת אוכל.‬
‫יש לנו מחסה.‬
‫ויש לנו גם מים מהקרח שאנחנו ממסים עכשיו.‬
‫וואו, זה משנה את כל התמונה.‬
‫המטוס עומד להתרסק!‬
‫אני הצלחתי להיחלץ הרגע‬ ‫ועכשיו אני צונח לתוך היער.‬
‫מה הרעש הזה?‬
‫היי!‬
‫תראו.‬
‫זאב! רוצו!‬
‫אני לא חושב שאצליח לרוץ מהר יותר מהזאב.‬
‫אנחנו חייבים לנסות להיעלם לו ביער.‬
‫ננסה להגיע לאזור גבוה יותר.‬
‫נו, למה אתם מחכים?‬
‫קדימה, תחליטו כבר!‬
‫הזאב בטוח מכיר את היער הזה היטב.‬
‫אני חייב להיעלם לו.‬ ‫בואו ננסה להגיע להר הזה.‬
‫אולי נצליח לחסום את הכניסה הזו.‬
‫כן!‬
‫כן! אתה לא יכול לעבור פה.‬
‫כן, זהו, הוא הלך. קדימה.‬
‫תראו את זה.‬
‫נראה שיש פה מנהרות שמובילות לתוך ההרים.‬
‫קריאת מצוקה. עבור.‬ ‫-מכשיר הקשר.‬
‫יש שם מישהו? מישהו שומע?‬
‫כן, הלו? הלו? אתה שומע אותי?‬
‫בר?‬
‫תודה לאל! אתה חי.‬
‫תקשיב, אני זקוק לעזרתך.‬
‫אני נמצא מעבר להר,‬ ‫מצדה האחר של הנקודה שקפצת ממנה.‬
‫אני לא יכול לזוז‬
‫ואני מפחד שהמטוס עומד ליפול.‬
‫כן, אבל... יש בעיה. איבדתי את הזיכרון‬
‫ואני לא מצליח לזכור מה קרה.‬
‫אני אפילו לא זוכר מי אני בשלב הזה. עבור.‬
‫בטח נפגעת בראש בהתרסקות.‬
‫כן... אני מניח שאני לוקה באמנזיה קלה.‬ ‫עבור.‬
‫בחייך, בנאדם, אתה בר גרילס. אתה הרפתקן.‬
‫אני לא אצליח לשרוד פה עוד זמן רב.‬
‫טוב, תשמע, אני נמצא מעל קו העצים כרגע‬
‫ואני בדרך אליך.‬
‫פשוט תחזיק מעמד, בסדר?‬ ‫תחזיק מעמד. אתה מסוגל, טוב?‬
‫אנחנו נמצא אותך.‬ ‫-בסדר, בר.‬
‫רות, סוף.‬
‫עכשיו אנחנו צריכים לקבל כמה החלטות.‬
‫או שננסה למצוא את הטייס‬
‫באמצעות עלייה למעלה וחציית ההר הזה שמולנו‬
‫או שנבדוק אם אפשר להשתמש במנהרות האלו‬
‫ונקווה שהן חוצות את ההר, מקצה לקצה.‬
‫הן יכולות להיות קיצור דרך טוב.‬
‫שתי האפשרויות כרוכות בסכנות.‬
‫אם נעלה למעלה יהיה לנו קר ונהיה חשופים‬
‫והמאמץ ירוקן אותנו מאנרגיות,‬
‫אבל תהיה לנו תקשורת באמצעות מכשיר הקשר,‬
‫כי הוא יעבוד שם.‬
‫ברגע שאני אכנס לתוך המנהרות‬ ‫תשתרר דממת אלחוט, לא תהיה שום קליטה,‬
‫אבל שם נהיה מוגנים יותר‬ ‫מפני פגעי מזג האוויר‬
‫וגם יכול להיות שהמסלול יהיה ישיר יותר.‬
‫ההחלטה קשה, אבל השעון כבר מתקתק. מה דעתכם?‬
‫המנהרות? או למעלה ואל מעבר להר?‬
‫טוב, אני אצטרך להתנהל לאט ובזהירות‬
‫אם אני באמת רוצה להעפיל לראש ההר.‬
‫חייבים להיזהר פה.‬
‫אני מתקדם לא רע בכלל עכשיו.‬
‫ההרים האלו פשוט לא נגמרים‬ ‫והם גם הולכים ונעשים תלולים.‬
‫המקטע הזה נראה מחריד למדי.‬
‫כולו קרח וקיר שלג תלול,‬ ‫שמוביל היישר אל הצוק הענקי הזה.‬
‫אם אני אחליק על הקרח פה‬ ‫אני אעוף ישר מקצה הצוק,‬
‫מה שלא ממש יעזור לי עם הזיכרון.‬
‫אני מסתכל על המקטע הזה‬ ‫ואני לא יודע אם בכלל אפשר לעבור אותו.‬
‫אולי נישאר על הסלע הזה...‬
‫וננסה לטפס עליו.‬
‫תשמעו, ג'ו אמר שהייתי הרפתקן.‬
‫אולי אני פשוט צריך לסמוך על עצמי קצת יותר.‬
‫טוב, התחושה באמת טובה,‬ ‫לשים את הידיים שוב על סלעים.‬
‫אני זוכר את זה.‬
‫אבל כמו שכבר אמרתי לכם,‬ ‫ארוכה מאוד הדרך למעלה.‬
‫אני פשוט לא יודע אם אצליח לטפס פה.‬
‫מה דעתכם?‬
‫שננסה לחצות את השלג?‬
‫או שנטפס על הסלעים?‬
‫השלג הזה יכול לקרוס בקלי קלות תחת משקלי,‬
‫אבל גם הסלעים האלו‬ ‫עלולים להשתחרר ולהידרדר,‬
‫והנפילה תהיה קשה.‬
‫כן, הסלע הזה תלול מאוד.‬ ‫אולי... אני יכול להשתמש בחבל,‬
‫לקשור קשר בקצה, להשליך למעלה‬
‫ולתקוע אותו בתוך אחד הסדקים.‬
‫בסדר, אפשר לומר שקשרתי סוג של קשר.‬ ‫אני רק מקווה שהוא יחזיק.‬
‫לא הרבה יותר מזה.‬
‫טוב, קדימה, עוד קשר.‬ ‫אם אקלע לסדק, הרעיון יצליח.‬
‫כן, זהו, עכשיו הוא נתפס שם.‬ ‫הוא תקוע בנקיק הקטן הזה.‬
‫טוב, קדימה, קסדה על הראש.‬
‫אני אנסה לטפס במעלה הצוק הזה.‬
‫כל הסלעים האלו רפויים ומתפוררים בטירוף.‬
‫כל מה שאני מנסה לתפוס ביד‬ ‫או לעמוד עליו פשוט בורח לי.‬
‫דחיפה אחת אחרונה.‬
‫טוב, הגענו לפסגה.‬
‫אולי אני לא באמת גרוע בטיפוס, כמו שחששתי.‬
‫נמשוך את החבל למעלה ונמשיך להתקדם.‬
‫כן, בהחלט מתחיל לכאוב לי הראש.‬
‫אני זוכר עכשיו.‬
‫כן, אתם יודעים, ככל שעולים גבוה יותר,‬ ‫יש פחות חמצן.‬
‫לכן כואב הראש וסובלים סחרחורות ותשישות.‬
‫כן, אני זוכר.‬
‫אני חושב שכאשר מעפילים לגובה רב,‬ ‫הכימיה של הגוף פשוט משתנה,‬
‫אבל אני בטוח שאם עוצרים ומחכים‬
‫הגוף מתחיל להתרגל לאט לאוויר הדליל,‬
‫ואז אפשר להימנע ממחלת גבהים.‬
‫כן, לפעמים חייבים להקשיב לגוף,‬
‫אבל לפעמים, במקרי חירום,‬ ‫פשוט חייבים להמשיך להתקדם לעבר המטרה.‬
‫אם אני אמשיך להתקדם‬ ‫ואנסה להגיע לפסגה ואז ארד בצד השני,‬
‫אני אגיע אל ג'ו מהר יותר.‬
‫אבל אני לא יודע אם אצליח‬ ‫להגיע אליו במצב הזה.‬
‫מנגד, אם אמתין פה, אולי אתאקלם,‬
‫אבל ג'ו מחכה לנו והוא נמצא בסכנה כרגע.‬
‫הזמן דוחק, באמת,‬
‫ואני כבר לא רחוק מהפסגה עכשיו.‬
‫אז מה, שאמשיך?‬
‫או שאנסה לחכות קצת כאן‬ ‫ואאפשר לגוף שלי להתאקלם?‬
‫הזמן והאנרגיה שלנו הולכים ואוזלים.‬
‫אנחנו חייבים לבחור.‬
‫במה נבחר הפעם?‬
‫אף על פי שאני מרגיש מותש מאוד‬ ‫אנחנו נמשיך בתוכנית.‬
‫נגיע לפסגה ונרד מהעבר השני‬ ‫כדי להגיע אל ג'ו.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אני חייב לחשוב על המשפחה.‬
‫לחשוב על הטייס.‬
‫אני בהחלט מרגיש שאני נמצא במקום גבוה.‬
‫קר לי, ואני עייף נורא.‬
‫קדימה, תמשיך להתקדם. קדימה.‬
‫בר, האם אתה... אותי?‬
‫כן, אבל אתה מקוטע.‬ ‫חכה רגע, אני אעלה לנקודה גבוהה יותר.‬
‫בר? שומע?‬
‫כן, ג'ו, אני שומע אותך.‬
‫אתה מעומעם.‬
‫אבל אני חושב שאני יכול להבין מה אתה אומר.‬ ‫דבר. עבור.‬
‫יש פה יצור גדול והוא... מתקרב...‬
‫מה זאת אומרת, "יצור גדול"?‬ ‫איזה מין יצור? עבור.‬
‫אני פשוט... לא ממש רואה... אבל ענקי.‬
‫מה לעשות, בר? אתה תמיד יודע מה לעשות.‬
‫טוב, חכה רגע. תן לי שנייה.‬
‫אל תילחץ, ג'ו. תשמור על קור רוח.‬ ‫הכול יהיה בסדר.‬
‫קדימה, בר, תחשוב.‬
‫היצור הזה, מה שהוא לא יהיה, מתקרב,‬ ‫ואני תקוע במטוס.‬
‫אני לא מצליח להיזכר.‬
‫אמורים לעשות רושם של יצור גדול ומפחיד‬ ‫כדי לנסות להבריח אותו?‬
‫או שאמורים להיות בשקט‬ ‫ולשמור על פרופיל נמוך‬
‫ומקווים שהוא לא יראה בנו איום‬ ‫ופשוט יעזוב אותנו בשקט?‬
‫מה להגיד לג'ו? קדימה.‬
‫מהר, בר. אני ממש מבוהל פה.‬
‫קדימה, תחשבו, מה עושים‬ ‫כאשר חיית בר עומדת לתקוף אתכם?‬
‫הלוואי שהייתי זוכר.‬
‫מהר, בר. היצור הזה מתקרב עוד ועוד.‬
‫מה לעשות?‬
‫טוב, ג'ו, תשמע מה תעשה.‬
‫תשמור על קור רוח,‬ ‫אל תעשה שום תנועות מאיימות‬
‫ותקווה שהוא לא יראה בך איום.‬
‫טוב, אני אשאר בשקט.‬
‫אני ממש מקווה שהוא יסתלק מפה,‬ ‫אבל אתה... רק תמהר, בסדר?‬
‫כן, תישאר במקומך‬ ‫ודבר איתו בקול נעים ומרגיע‬
‫ואל תיצור קשר עין.‬
‫הוא הולך ומתקרב. מה לעשות, בר?‬
‫זה לא מצליח.‬
‫ג'ו?‬ ‫-אוי! בר!‬
‫ג'ו, דבר אליי.‬
‫ג'ו.‬
‫ג'ו?‬
‫ג'ו, האם שומע? עבור.‬
‫הוא לא עונה בכלל.‬ ‫אנחנו ממש חייבים למהר עכשיו.‬
‫בואו רק נקווה שג'ו בסדר.‬
‫עושה רושם שהפסגה נמצאת‬ ‫ממש מעבר לצוק האחרון הזה,‬
‫אבל נראה שיש מרווח צר‬ ‫בין הצוק הזה לצוק ההוא.‬
‫בטיפוס ארובה קטן אגיע ישר אל הפסגה,‬
‫אבל הראש שלי הולם בטירוף כרגע‬ ‫וכואב לי אפילו לפקוח עיניים.‬
‫תשמעו, אני לא בטוח שיש לי מספיק כוח‬ ‫להמשיך בטיפוס כרגע.‬
‫כן, הצוק הזה תלול בהרבה,‬
‫מסוכן בהרבה‬ ‫ונדרשת מחויבות גדולה יותר לטיפוס עליו,‬
‫אבל הוא קצר יותר‬ ‫ובטח הטיפוס יהיה מהיר יותר.‬
‫או שנטפס עליו או שנלך‬ ‫בדרך התלולה הזו במעלה ההר‬
‫ונקווה שהיא תוביל אותנו לפסגה.‬
‫יהיה בטיחותי יותר ללכת במסלול הזה,‬ ‫אבל הוא בטח ארוך יותר.‬
‫טיפוס הארובה הוא הדרך המהירה ביותר, כנראה.‬
‫כן, אבל מי יודע אם הדרכים התלולות האלו‬
‫בכלל מובילות לצדו האחר של ההר.‬
‫הדרך התלולה הזו אכן מובילה אותי‬ ‫למעלה, לעבר הפסגה, וטוב שכך.‬
‫אנחנו מבזבזים הרבה זמן‬ ‫בכל ההלוך ושוב האלו פה.‬
‫גם שורפים ככה זמן ואנרגיה.‬
‫הראש שלי הולם בטירוף כרגע.‬
‫אין ספק שהייתי צריך לתת לגוף שלי‬ ‫קצת יותר זמן להתאקלם.‬
‫כרגע אני מרגיש על הפנים.‬
‫אני מסוחרר נורא כרגע, בגלל האוויר הדליל.‬
‫ככל שאני עולה גבוה יותר,‬ ‫אני מרגיש גרוע יותר.‬
‫סחרחורת...‬
‫וכל שאר התסמינים של מחלת גבהים.‬
‫אני רק צריך שהגוף שלי יתאפס על עצמו,‬ ‫אתם יודעים?‬
‫הדרך הקלה ביותר לעשות את זה‬ ‫היא להסתובב לאחור‬
‫ולחזור בחזרה אל המנהרות.‬
‫אחרת אני אמצא את עצמי במצב ביש רציני כאן.‬
‫אני רק מקווה שג'ו יצליח‬ ‫להחזיק מעמד עוד קצת.‬
‫אני חייב לרדת למטה.‬
‫אם אני אמשיך לעלות אני אמות.‬
‫אני נאבק על כל נשימה...‬
‫הראש שלי כואב, אני משתעל ו...‬
‫הטבע כאילו אומר לי,‬
‫"אם תמשיך להתקדם, תמות."‬
‫אני עדיין מרגיש חלוש למדי‬
‫וגם מסוחרר.‬
‫עוד כואב לי הראש,‬ ‫אבל אני מרגיש חזק קצת יותר.‬
‫אפילו בזכות ירידה קצרה של 450 מטר‬ ‫כבר יש לי יותר אנרגיה ויותר חמצן.‬
‫אני מרגיש את זה.‬ ‫אני מרגיש חזק יותר, ללא ספק,‬
‫כי האוויר פה עשיר יותר.‬
‫אני חושב שנבחר במנהרות האלו.‬ ‫כן, קדימה, בואו.‬
‫קדימה, בואו נבדוק את המנהרות.‬
‫הן די מטורפות, מה?‬
‫וואו, תראו. קסדה ישנה!‬
‫תראו, ארגזי תחמושת ישנים.‬
‫אולי המנהרה הזו היא בונקר ישן‬ ‫מתקופת המלחמה.‬
‫תראו, אפילו מצאתי פה... עששית ישנה שבורה.‬
‫אבל עדיין יש קצת דלק בתוכה.‬
‫הזכוכית שבורה, אבל אולי היא פועלת.‬
‫הו, תראו! נו, קדימה, קדימה כבר.‬
‫היי, תראו, להבה קטנה.‬
‫אני באמת לא יודע כמה זמן היא תחזיק מעמד,‬
‫לכן נכבה אותה אחרי שגילינו שהיא פועלת.‬
‫טוב, לפחות יש לנו מקור אור.‬
‫או שנשתמש במקור האור הזה בהתחלה‬
‫ולפחות נראה עם מה אנחנו מתמודדים‬
‫או שננסה לשמור אותו למקרה חירום?‬
‫אתם יודעים, ננסה להתנהל בחושך קצת,‬
‫ואם ממש נזדקק לאור, כי נסתבך בצרות,‬ ‫יהיה לנו גיבוי,‬
‫יהיה לנו מלאי קטן, יהיה לנו משהו‬
‫שיספק לנו אור.‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬ ‫שנשתמש באור ישר על ההתחלה‬
‫או שנשמור את האור‬
‫ופשוט נתחיל להתהלך בחושך?‬
‫טוב, מה נעשה כעת?‬
‫שנדליק את האור בהתחלה‬ ‫או שנשמור אותו להמשך?‬
‫טוב, אנחנו נשמור את האור.‬
‫אוי ואבוי לי, עומד להיות חשוך פה...‬
‫הו, וואו.‬
‫מנהרות משוגעות. חושך מצרים.‬
‫אנחנו לא יודעים לאן ללכת.‬
‫אם הולכים לאיבוד במנהרה כזו‬ ‫לא יוצאים החוצה בחיים.‬
‫אין ספק שאנחנו חייבים להבין איכשהו‬ ‫לאן אנחנו הולכים,‬
‫כי בכל פעם שאנחנו פונים פה‬ ‫אנחנו חייבים לזכור את הפנייה.‬
‫אני חושב שנשתמש בדברים האלו,‬ ‫שזרוקים על הרצפה.‬
‫אריחים ישנים.‬
‫חושך מצרים פה,‬ ‫אבל אי אפשר שלא לשמוע כשדורכים עליהם.‬
‫אולי ניצור חץ בכל פעם שנגיע לצומת.‬
‫אם נפנה שמאלה, פשוט ניצור חץ פשוט, ככה.‬
‫מה שטוב בסיפור הזה, בחשיכה,‬ ‫זה שכשדורכים על האריח‬
‫שומעים אותו ועוד איך.‬
‫האריחים הם כמעט כמו כתב ברייל.‬
‫אפשרות אחת היא לאסוף ערימה של אריחים,‬
‫להכניס אותם לתרמיל הגב ולהשתמש בהם.‬
‫אבל יש גבול למספר האריחים שאצליח לסחוב.‬
‫אולי פשוט נשתמש במיתר של המצנח‬
‫ובכל פעם שנפנה שמאלה, ניצור לולאה כזו,‬
‫וקשר רגיל פירושו יהיה "פנייה ימינה".‬
‫אבל אני לא בטוח שיש לי מספיק מיתר‬
‫כדי להגיע לסוף המנהרה.‬
‫או שנשתמש במיתר המצנח ובשורה של קשרים‬
‫או שנשתמש באריחים על הרצפה לסימון.‬
‫זה בעייתי...‬
‫אבל כך גם הניווט בחשיכה, כמובן.‬
‫אנחנו חייבים לבחור באפשרות אחת.‬ ‫קדימה, מה ננסה?‬
‫תראו, הם יהיו נהדרים.‬
‫תשמעו, כרגע אני פשוט הולך בעקבות המנהרה‬ ‫לאן שהיא מובילה.‬
‫שומעים פה את ההד. הלו?‬
‫הגענו לעוד מבוי סתום פה.‬
‫אתם יודעים, אפשר לפנות שמאלה... או ימינה.‬
‫אולי הכי טוב יהיה לבדוק‬ ‫איזה הד מהדהד לאורך זמן רב יותר.‬
‫הד ארוך יותר מעיד על מנהרה ארוכה יותר.‬
‫הלו?‬
‫כן, הד קצר יותר. טוב, אנחנו נפנה פה שמאלה.‬
‫טוב, חכו רגע, יש פה התפצלות.‬
‫הלו?‬
‫כן, אני חושב שאפשר ללכת לשם.‬
‫טוב, אנחנו צריכים סימן. לאן נלך פה?‬
‫שנייה, חכו רגע. שקט.‬
‫מה הדבר הזה?‬
‫קדימה, נמשיך להתקדם ונגביר קצת את הקצב.‬
‫אנחנו חייבים לעוף מפה.‬
‫ממש לא כדאי להיתקע במנהרות האלו‬ ‫עם מה שלא יהיה הדבר הזה.‬
‫אני רק רוצה לשים לב טוב-טוב איפה אני דורך,‬
‫למקרה שיש פה איזה חור גדול.‬
‫המנהרות האלו מלאות בפיתולים ובפניות.‬
‫אלוהים אדירים, הכול פשוט... חושך מצרים פה.‬
‫איבדתי כיוון לחלוטין.‬
‫שמעתם את זה?‬
‫דרכתי על משהו שפשוט השמיע מין...‬
‫אני שומע מלא תזוזה מסביב לכפות רגליי כרגע.‬
‫ושוב, אני רעב.‬
‫מעניין אם זה משהו שאני יכול לאכול, במקרה.‬
‫הוא עלה לי על היד.‬
‫לפעמים העובדה שלא רואים‬ ‫היא דווקא דבר חיובי.‬
‫אני מרגיש את הדבר הזה,‬
‫ולפי התחושה מדובר בג'וק, אתם יודעים,‬ ‫עם כל הרגליים הקטנות‬
‫והמעטה הקשיח למעלה.‬
‫אני יכול לאכול אותו ולקבל קצת אנרגיה.‬
‫ביד הזו, לפי התחושה, יש לי מרבה רגליים,‬
‫שיש עליו מלא שריון.‬
‫כאילו, הוא... הוא פשוט ענקי.‬
‫גם אותו אני יכול אולי לאכול.‬
‫אני באמת זקוק לאנרגיה,‬
‫אבל החושים הטבעיים שלי‬ ‫אומרים לי שאחד מהם יגרום לי לחלות.‬
‫הג'וק או מרבה הרגליים הזה.‬
‫אני רעב.‬
‫קדימה, איזה מהם הייתם אוכלים?‬
‫הלוואי שהייתי זוכר.‬
‫מה דעתכם? מה ההימור הבטוח?‬
‫טוב, בסדר. מרבה רגליים.‬
‫הוא לא ממש נשנוש‬ ‫אלא יותר כמו ארוחה מלאה, הדבר הזה.‬
‫הוא בהחלט פריך מאוד‬
‫וגם מפוצץ ב...‬
‫מלא נוזלים בטעמים מוזרים.‬
‫המנהרות יכולות לקבל את כל השאר.‬
‫אנחנו מתקדמים לאט בטירוף‬ ‫בתוך החושך המוחלט הזה.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן להשתמש בעששית,‬ ‫להדליק קצת אור‬
‫ולנסות להתקדם מעט.‬
‫אתם שומעים את זה? חולדות.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫כן, ככה טוב יותר.‬
‫עכשיו, כשיש לנו אור,‬
‫נוכל להתקדם מהר הרבה יותר.‬
‫לא, חכו רגע...‬
‫אני מרגיש ממש רע בגלל מרבה הרגליים הזה.‬
‫הטעם שלו נותן את אותותיו בבטן שלי.‬
‫הוא בפנים כבר איזה עשרים דקות.‬
‫רגע, חכו רגע...‬
‫כן, ככה טוב יותר.‬
‫חשבתי שהגוף שלי‬ ‫לא באמת רוצה את הדבר הזה בתוכו.‬
‫קדימה, נמשיך.‬
‫הו, וואו, תראו את זה.‬
‫דלת מתכת ישנה וחלודה.‬
‫בואו נראה אם היא נפתחת.‬
‫הו, וואו. המקום הזה פשוט מטורף.‬
‫חכו רגע, רק שנייה...‬
‫תראו, יש פה כבל מתוח.‬
‫זו בטח מלכודת פתאים.‬
‫לכן היה כדאי לשמור על הדלק שבעששית.‬
‫אם הדבר הזה עדיין פועל...‬
‫כן, עדיף לא לחשוב על זה בכלל.‬
‫טוב, אני פוסע מעל הכבל בזהירות רבה.‬
‫נראה שיש קצת אור בהמשך. כן, הנה, פה.‬
‫הנה הדרך שלנו החוצה.‬
‫טוב, קדימה, אפשר לכבות.‬
‫ממש טוב לראות אור יום.‬
‫וואו, תראו איזה מדרון מטורף!‬
‫הטייס שלנו, קפטן ריינור,‬ ‫אמור להיות שם למטה איפשהו.‬
‫טוב, אם אצליח לקשור את החבל מסביב לסורגים,‬
‫אני חושב שאוכל להשתמש בו כדי לגלוש למטה.‬
‫יופי, החבל מאובטח ואני מרוצה. קדימה.‬
‫התחושה הזו מוכרת לי.‬
‫רק צריך להתקדם לאט, להישאר יציבים‬ ‫ולשים לב למדרך הרגליים.‬
‫אוי ואבוי לי.‬
‫הו, וואו...‬
‫טוב, אני חושב שאני בסדר.‬
‫טוב, קדימה, בואו נמצא את המטוס.‬ ‫הוא חייב להיות איפשהו באזור הזה.‬
‫השטח הולך ונעשה משופע מאוד.‬
‫תראו! מקטע הזנב של המטוס.‬
‫הנה עוד קצת שרידים למטה.‬
‫הנה המטוס.‬
‫הנה, שם. ג'ו!‬
‫וואו, המטוס מונח בצורה מסוכנת ביותר,‬ ‫ממש על הקצה.‬
‫אני ממש לא רוצה להפיל שום דבר.‬
‫ג'ו!‬
‫קפטן ריינור!‬
‫תראו מה קורה פה. מישהו תלש את המושב הזה.‬
‫יש פה מעין סימני טפרים.‬
‫יש סימנים ברורים למאבק כאן, וגם דם פה...‬
‫לאורך כל הצד הזה...‬
‫לאן הוא מוביל?‬
‫אה, גם פה, למעלה.‬
‫הדם הזה פה... הוא כבר יבש.‬
‫נראה שהדם מוביל לכיוון הזה.‬
‫כן, אבל יש בעיה.‬
‫יש עוד עקבות בכיוון ההפוך.‬
‫אפשר לראות סימני דשדוש,‬
‫ובתוך הבוץ... משהו עבר מכאן לשם.‬
‫קשה לומר אם אלה טביעות רגל של ממש,‬
‫אבל אלו בהחלט עקבות.‬
‫ג'ו!‬
‫אנחנו חייבים לנסות למצוא את קפטן ג'ו.‬ ‫הוא בראש סדר העדיפויות.‬
‫מה דעתכם?‬
‫לעקוב אחר הנתיב של העקבות שמוביל לשם‬
‫או לעקוב אחר טיפות הדם שמובילות לפה?‬
‫ג'ו!‬
‫אין לנו זמן רב.‬ ‫אנחנו חייבים להחליט במהירות.‬
‫איזה משני המסלולים הללו‬ ‫יוביל אותנו אל ג'ו, לדעתכם?‬
‫טוב, קדימה, בואו נעקוב‬ ‫אחרי טיפות הדם הקטנות האלו.‬
‫יש פה עוד טיפת דם, על הכנף.‬
‫תראו, יש עוד טיפה קטנה אחת שם, למטה.‬
‫תראו, יש פה עוד.‬
‫ג'ו! קפטן!‬
‫תראו! יש מערה קטנה למעלה.‬
‫אילו הייתי פצוע, בהחלט הייתי מוצא שם מחסה.‬ ‫טוב, קדימה, בואו.‬
‫הנה עוד דם...‬
‫וגם פה.‬
‫ג'ו?‬
‫ג'ו!‬
‫אוי, לא.‬
‫תראו את זה. יש פה צלע... של איזה משהו.‬
‫לא נראה לי שזה ג'ו.‬
‫המצב לא טוב.‬
‫נראה שאני לא אצליח לרדת מההר הזה.‬
‫קדימה, בואו נחזור וננסה שוב.‬
‫בואו נקבל החלטות שונות הפעם,‬ ‫עד שנצליח להציל את קפטן ג'ו.‬
‫טוב, קדימה, בואו ננסה למצוא מים.‬
‫קר לי, ואני צמא.‬
‫אני ממש חייב למצוא מים, ועכשיו,‬
‫אבל איפה מוצאים פה מים בכלל?‬
‫פעם ידעתי את הדברים האלו.‬
‫תחשוב.‬
‫אנחנו צוללים למטה!‬ ‫-בטח פגענו במשהו.‬
‫כן, עכשיו אני בהחלט זוכר שהייתי...‬ ‫שהייתי בהתרסקות,‬
‫בתוך מטוס, ושהוא צלל למטה.‬
‫מעניין מה קרה לטייס.‬
‫כן.‬
‫מה שיש כאן נראה לי כמו ביצה,‬
‫מה שאמור להעיד על מים.‬
‫תראו, האזור הזה ביצתי יותר.‬
‫הבעיה היא שהכול פה קפוא לגמרי.‬
‫אין סיכוי שאצליח לחפור פה.‬
‫אם האדמה היתה רכה יותר אולי הייתי יכול‬ ‫ללחוץ עליה ולנקז החוצה קצת נוזלים, ככה.‬
‫אולי המים לא היו הרעיון הכי טוב בעולם.‬
‫אני אצטרך להמשיך לחפש מים.‬
‫כאן לא אצליח למצוא מים.‬
‫השמש כבר שוקעת,‬
‫נהיה לי קר יותר מרגע לרגע‬
‫ואני גם רעב.‬
‫טוב, אני יכול לשרוד כמה ימים בלי מים,‬
‫אבל אני לא אשרוד לאורך זמן‬ ‫אם לא אצליח להתחמם בקרוב.‬
‫מחסה או מזון?‬
‫אחד מהם יהיה חשוב יותר מהאחר.‬
‫זמני הולך ואוזל.‬
‫עכשיו כבר ממש קר לי. קר בטירוף.‬
‫מחסה הוא בהחלט רעיון טוב.‬
‫להתחמם קצת.‬
‫ננסה להשתמש בעצים.‬
‫מה שיש כאן אפילו טוב יותר,‬ ‫נשתמש בעצים נפולים כמו העץ הזה.‬
‫אני מרגיש שאנחנו בכיוון הנכון. כן, בהחלט.‬
‫מה שיש כאן הוא כמעט כמו מחסה טבעי,‬
‫אבל אני לא ממש יודע מה לעשות.‬
‫התחושה מוזרה כי...‬
‫אני יודע שעצים מתאימים למחסה, אבל אני...‬
‫כמעט כמו בחוש טבעי,‬
‫אני יודע שכדאי להשתמש בהם לבניית מחסה,‬
‫ואולי נשתמש גם במצנח. הוא יחמם אותי.‬
‫כן, קדימה, בואו נביא אותו.‬
‫מצנח ועץ נפול.‬
‫אני חושב שנצליח.‬
‫נתלה אותו מלמעלה, גבוה.‬
‫הנה, נקשור פה...‬
‫וזהו, המחסה מוכן.‬
‫עדיין יהיה לי קר.‬
‫זרדים מתים. אני יכול להדליק מדורה.‬
‫הנה, נבנה חומת אבנים,‬
‫שתחזיר את כל החום פנימה.‬
‫ככה יהיה חמים אפילו יותר.‬
‫מאיפה אני יודע את זה?‬
‫אל תחשוב,‬
‫פשוט תעשה את זה.‬
‫תעשה מה שאתה מרגיש שנכון. טוב,‬
‫אבל איך אני אדליק מדורה עכשיו?‬
‫אין לי גפרורים... וגם לא מצית.‬
‫יש לי פה המון דשא יבש, וזה דבר טוב,‬
‫אבל אני צריך למצוא דרך להדליק את האש.‬
‫כן, תחושה של חום...‬
‫ניצור קצת חיכוך.‬
‫כן, הגיוני. אני יודע מה לעשות.‬
‫עכשיו נקשור חלק מהחוט של המצנח‬ ‫סביב קצה אחד‬
‫ואז נלפף אותו מסביב לקצה הזה.‬
‫הוא ישמש כקשת.‬
‫טוב, בואו נראה אם הצלחנו.‬
‫בדיוק מה שאני צריך,‬ ‫רק כדי להדליק איזו גחלת קטנה...‬
‫כן, הנה, בדיוק!‬
‫החום הזה...‬
‫וואו, איזו הרגשה טובה.‬
‫אנסה לחמם את כפות הרגליים.‬
‫תראו.‬
‫הו...‬
‫ובכן, זה אני...‬
‫בטח עם המשפחה שלי.‬
‫הם הסיבה שבגללה אני חייב לחזור הביתה.‬
‫יהיה לי חם במחנה הזה,‬ ‫אבל אני עדיין אזדקק למזון ולמים.‬
‫אני מתחיל להיות צמא ואני גם רעב.‬
‫מה בראש סדר העדיפויות?‬
‫מחסה הוא בהחלט רעיון טוב. להתחמם קצת.‬
‫ננסה להשתמש בעצים...‬
‫מה שיש כאן אפילו טוב יותר,‬ ‫נשתמש בעצים נפולים כמו העץ הזה.‬
‫אני מרגיש שאנחנו בכיוון הנכון. כן, בהחלט.‬
‫מה שיש כאן הוא כמעט כמו מחסה טבעי,‬
‫אבל אני לא ממש יודע מה לעשות.‬
‫התחושה מוזרה כי...‬
‫אני יודע שעצים מתאימים למחסה,‬ ‫אבל אני... כמעט כמו בחוש טבעי,‬
‫אני יודע שכדאי להשתמש בהם לבניית מחסה,‬
‫ואולי נשתמש גם במצנח.‬
‫הוא יחמם אותי. כן, קדימה, בואו נביא אותו.‬
‫מצנח ועץ נפול. אני חושב שנצליח.‬
‫נתלה אותו מלמעלה, גבוה.‬
‫הנה, נקשור פה...‬
‫וזהו, המחסה מוכן.‬
‫עדיין יהיה לי קר.‬
‫זרדים מתים. אני יכול להדליק מדורה.‬
‫הנה, נבנה חומת אבנים,‬
‫שתחזיר את כל החום פנימה.‬
‫ככה יהיה חמים אפילו יותר.‬
‫מאיפה אני יודע את זה?‬
‫אל תחשוב, פשוט תעשה את זה.‬
‫תעשה מה שאתה מרגיש שנכון. טוב,‬
‫אבל איך אני אדליק מדורה עכשיו?‬
‫אין לי גפרורים... וגם לא מצית.‬
‫יש לי פה המון דשא יבש, וזה דבר טוב,‬
‫אבל אני צריך למצוא דרך להדליק את האש.‬
‫כן, תחושה של חום...‬
‫ניצור קצת חיכוך.‬
‫כן, הגיוני. אני יודע מה לעשות.‬
‫עכשיו נקשור חלק מהחוט של המצנח‬ ‫סביב קצה אחד‬
‫ואז נלפף אותו מסביב לקצה הזה.‬
‫הוא ישמש כקשת.‬
‫טוב, בואו נראה אם הצלחנו.‬
‫לאט וביציבות, העיקר להמשיך. סבלנות,‬
‫רק עוד כמה פעמים, הנה...‬
‫אנחנו צוללים למטה!‬ ‫-בטח פגענו במשהו.‬
‫הייתי בהתרסקות מטוס.‬
‫מעניין אם הטייס בסדר.‬
‫אנסה לחמם את כפות הרגליים.‬
‫תראו.‬
‫ובכן, זה אני...‬
‫בטח עם המשפחה שלי.‬
‫הם הסיבה שבגללה אני חייב לחזור הביתה.‬
‫יהיה לי חם במחנה הזה,‬
‫אבל אני עדיין אזדקק למזון ולמים.‬
‫אני מתחיל להיות צמא ואני גם רעב.‬ ‫מה בראש סדר העדיפויות?‬
‫כן, אין ספק שראיתי שם משהו.‬ ‫משהו זז שם הרגע.‬
‫איפה הוא? חכו רגע.‬ ‫אני בטוח שראיתי משהו, ממש שם...‬
‫טוב, אני בטח סתם מדמיין.‬
‫מוזר, בהחלט יש לי תחושה‬
‫שמישהו צופה בי כרגע.‬
‫אבל אתם יודעים,‬ ‫אולי זה סתם בגלל המכה שחטפתי בראש.‬
‫אולי אין פה כלום.‬
‫אני לא מוצא שום דבר שאפשר לאכול,‬
‫ואין ספק שמזג האוויר מתקרר כעת.‬ ‫השמש שוקעת.‬
‫אני עדיין צמא ורעב, ואני ממש זקוק למחסה.‬
‫אני רק אשתין קודם.‬
‫מזון נשמע כמו רעיון טוב.‬ ‫מזון פירושו אנרגיה,‬
‫והיא הולכת ואוזלת לי כרגע.‬
‫אני פשוט לא בטוח מה אני יכול לאכול פה.‬
‫אולי אני אוכל כמה גולגולים קטנים.‬
‫לא, הם פשוט לא מזון.‬
‫דברים כאלו, כמו בסיס של עץ...‬ ‫החושים הטבעיים אומרים לי לחפור פנימה,‬
‫אבל הבעיה היא שהכול פה קפוא לגמרי,‬
‫ואני פשוט לא יכול...‬ ‫אין שום סיכוי שאצליח לחפור פה.‬
‫אני לא מצליח למצוא זחלים או תולעים‬
‫וגם אין שום נבטים על העצים. קשה נורא.‬
‫כן, אני... אני לא מצליח למצוא מזון.‬
‫אני מרגיש שאני מסתובב במעגלים,‬
‫קר לי נורא‬
‫והאנרגיה שלי פשוט הולכת ואוזלת.‬
‫אני לא מצליח למצוא שום מזון ושום מים,‬
‫ועכשיו כבר ממש קר לי.‬
‫תשמעו, השמש כבר שוקעת והטמפרטורה צונחת.‬
‫אני חייב להתחמם.‬
‫פשוט אין לי כוח כרגע.‬
‫אני פשוט מבולבל מכדי להמשיך.‬
‫אולי כדאי שנתחיל מחדש וננסה משהו אחר קודם.‬
‫אחר כך נוכל להתקדם‬
‫וננסה להבין לאן להמשיך משם.‬
‫טוב, קדימה, בואו ננסה שוב.‬
‫אמנם יש לי בקבוק מים, אבל הוא ריק.‬
‫אין שם שום מזון וגם לא אוהל.‬
‫אני לובש ז'קט דק, אבל קר פה ברמות אחרות.‬
‫מזון, מחסה או מציאת מים?‬
‫לאיזה מהם אני זקוק יותר מכול עכשיו?‬
‫כבר מחשיך וגם קפוא בטירוף,‬
‫ואני מתחיל להיות מטושטש.‬
‫קדימה, למהר.‬
‫מזון נשמע כמו רעיון טוב.‬ ‫מזון פירושו אנרגיה,‬
‫והיא הולכת ואוזלת לי כרגע.‬
‫אני פשוט לא בטוח מה אני יכול לאכול פה.‬
‫אולי אני אוכל כמה גולגולים קטנים.‬
‫לא, הם פשוט לא מזון.‬
‫דברים כאלו, כמו בסיס של עץ...‬ ‫החושים הטבעיים אומרים לי לחפור פנימה,‬
‫אבל הבעיה היא שהכול פה קפוא לגמרי,‬
‫ואני פשוט לא יכול...‬ ‫אין שום סיכוי שאצליח לחפור פה.‬
‫אני לא מצליח למצוא זחלים או תולעים‬
‫וגם אין שום נבטים על העצים. קשה נורא.‬
‫כן, אני... אני לא מצליח למצוא מזון.‬
‫אני מרגיש שאני מסתובב במעגלים,‬
‫קר לי נורא‬
‫והאנרגיה שלי פשוט הולכת ואוזלת.‬
‫אני לא מצליח למצוא שום מזון ושום מים,‬
‫ועכשיו כבר ממש קר לי.‬
‫תשמעו, השמש כבר שוקעת והטמפרטורה צונחת.‬
‫אני חייב להתחמם.‬
‫אני פשוט מבולבל מכדי להמשיך.‬
‫הלוואי שהייתי זוכר, אתם יודעים,‬ ‫שהייתי זוכר מה אני אמור לעשות.‬
‫אני קופא מקור וצמא.‬ ‫מה כדאי לנו לעשות עכשיו, לדעתכם?‬
‫בואו נתחיל מההתחלה‬ ‫וננקוט תוכנית הישרדות חדשה.‬
‫מזון נשמע כמו רעיון טוב.‬ ‫מזון פירושו אנרגיה,‬
‫והיא הולכת ואוזלת לי כרגע.‬
‫אני פשוט לא ממש בטוח מה אני יכול לאכול פה.‬
‫אולי אני אוכל כמה גולגולים קטנים.‬
‫לא, הם פשוט לא מזון.‬
‫דברים כאלו, כמו בסיס של עץ...‬ ‫החושים הטבעיים אומרים לי לחפור פנימה,‬
‫אבל הבעיה היא שהכול פה קפוא לגמרי,‬
‫ואני פשוט לא יכול...‬ ‫אין שום סיכוי שאצליח לחפור פה.‬
‫אני לא מצליח למצוא זחלים או תולעים‬
‫וגם אין שום נבטים על העצים. קשה נורא.‬
‫כן, אני... אני לא מצליח למצוא מזון.‬
‫פשוט כבר אין לי שום אנרגיה, שום כוח...‬
‫תשמעו, השמש כבר שוקעת והטמפרטורה צונחת.‬
‫אני חושב שאפשר לשרוד במשך שבועות בלי אוכל,‬
‫אבל רק כמה ימים בלי מים.‬
‫כרגע אני צמא בטירוף.‬
‫בואו נחזור לאחור ונחפש מים,‬
‫ואז נוכל להמשיך להתקדם‬
‫ולגלות איפה אנחנו נמצאים.‬
‫טוב, קדימה, בואו נעשה את זה.‬
‫מים תמיד זורמים במורד הגבעה.‬ ‫בואו נרד למטה.‬
‫תראו, האזור הזה ביצתי יותר,‬
‫מה שאמור להעיד על מים.‬
‫וואו! קרח.‬
‫וקרח... פירושו מים.‬
‫ניקח אותו למדורה, נכניס אותו לסיר...‬
‫ואז יהיו לי מים.‬
‫יהיו לי מלא מים עכשיו. טוב מאוד.‬
‫אני חושב שהקרח קר עד כדי כך‬ ‫שאני יכול לדחוף אותו לתרמיל,‬
‫והוא אפילו לא יימס.‬
‫קצת קרח להמשך הדרך.‬
‫אבל משהו פה מסריח בטירוף.‬
‫הריח בוקע משם.‬
‫אני הולך לבדוק מה קורה.‬
‫אלוהים אדירים, אתם מריחים?‬
‫משהו נרקב פה.‬
‫תראו. גווייה של משהו.‬
‫מוזר שהענפים מכסים אותה.‬
‫כאילו...‬
‫מישהו או משהו גרר אותה לפה‬ ‫וניסה להגן עליה.‬
‫אני חושב שהפרווה היא של דוב.‬
‫וואו, יש פה חתך גדול לכל האורך.‬
‫טוב, אין שום ספק שמסתובב פה משהו‬
‫ושהוא גדול,‬
‫אבל אולי נותר מזון בגווייה‬
‫ואפילו הפרווה, אני יכול להשתמש בה‬ ‫כדי לנסות לשמור על חום הגוף,‬
‫אבל אני גם צריך להיזהר‬ ‫ממה שהרג את החיה הזו, מה שהוא לא יהיה,‬
‫כי אין ספק שהוא חזק יותר ממני.‬
‫טוב, אני רוצה להשיג קצת בשר,‬ ‫לפשוט את הפרווה‬
‫ולהתחפף מפה.‬
‫עבודה יפה. הצלחנו להשיג קצת אוכל.‬
‫יש לנו מחסה.‬ ‫ויש לנו גם מים מהקרח שאנחנו ממסים עכשיו.‬
‫וואו, זה משנה את כל התמונה.‬
‫המטוס עומד להתרסק!‬
‫הצלחתי להיחלץ הרגע ואני צונח לתוך היער.‬
‫מה הרעש הזה?‬
‫היי!‬
‫תראו.‬
‫זאב! רוצו!‬
‫אני לא חושב שאצליח לרוץ מהר יותר מהזאב,‬
‫אנחנו חייבים לנסות להיעלם לו ביער.‬
‫ננסה להגיע לאזור גבוה יותר.‬
‫נו, למה אתם מחכים? קדימה, תחליטו כבר!‬
‫אולי נצליח לחסום את הכניסה הזו.‬
‫כן!‬
‫אתה לא יכול לעבור פה.‬
‫זהו, הוא הלך. קדימה.‬
‫תראו את זה.‬
‫נראה שיש פה מנהרות שמובילות לתוך ההרים.‬
‫קריאת מצוקה! עבור.‬
‫מכשיר הקשר.‬
‫רות, עבור.‬
‫יש שם מישהו? אתה שומע אותי?‬ ‫-כן, הלו?‬
‫הלו? אתה שומע אותי?‬
‫בר? תודה לאל! אתה חי.‬
‫תקשיב, אני זקוק לעזרתך.‬
‫אני נמצא מעבר להר,‬ ‫מצידה האחר של הנקודה שקפצת ממנה.‬
‫אני לא יכול לזוז,‬ ‫ואני מפחד שהמטוס עומד ליפול.‬
‫כן, אבל... יש בעיה.‬
‫איבדתי את הזיכרון‬ ‫ואני לא מצליח לזכור מה קרה.‬
‫אני אפילו לא זוכר מי אני בשלב הזה.‬
‫עבור.‬
‫בטח נפגעת בראש בהתרסקות.‬
‫כן... אני מניח שאני לוקה באמנזיה קלה.‬ ‫עבור.‬
‫בחייך, בנאדם, אתה בר גרילס.‬
‫אתה הרפתקן.‬
‫אני לא אצליח לשרוד פה עוד זמן רב.‬
‫טוב, תשמע,‬
‫אני נמצא מעל קו העצים כרגע‬
‫ואני בדרך אליך.‬
‫פשוט תחזיק מעמד,‬
‫בסדר? תחזיק מעמד. אתה מסוגל, טוב?‬
‫אנחנו נמצא אותך.‬
‫בסדר, בר.‬ ‫-רות, סוף.‬
‫עכשיו אנחנו צריכים לקבל כמה החלטות.‬
‫או שננסה למצוא את הטייס‬
‫באמצעות עלייה למעלה וחציית ההר הזה שמולנו‬
‫או שנבדוק אם אפשר להשתמש במנהרות האלו‬
‫ונקווה שהן חוצות את ההר, מקצה לקצה.‬
‫הן יכולות להיות קיצור דרך טוב.‬
‫שתי האפשרויות כרוכות בסכנות.‬
‫אם נעלה למעלה יהיה לנו קר ונהיה חשופים‬
‫והמאמץ ירוקן אותנו מאנרגיות,‬
‫אבל תהיה לנו תקשורת באמצעות מכשיר הקשר,‬
‫כי הוא יעבוד שם.‬
‫ברגע שאני אכנס לתוך המנהרות‬ ‫תשתרר דממת אלחוט,‬
‫לא תהיה שום קליטה,‬
‫אבל שם נהיה מוגנים יותר‬ ‫מפני פגעי מזג האוויר,‬
‫וגם יכול להיות שהמסלול יהיה ישיר יותר.‬
‫ההחלטה קשה, אבל השעון כבר מתקתק. מה דעתכם?‬
‫המנהרות? או למעלה ואל מעבר להר?‬
‫קר לי, ואני צמא.‬
‫אני ממש חייב למצוא מים, ועכשיו,‬
‫אבל איפה מוצאים פה מים בכלל?‬
‫פעם ידעתי את הדברים האלו.‬
‫תחשוב.‬
‫אנחנו צוללים למטה!‬
‫בטח פגענו במשהו.‬
‫כן, עכשיו אני בהחלט זוכר שהייתי...‬ ‫שהייתי בהתרסקות, בתוך מטוס,‬
‫ושהוא צלל למטה.‬
‫מעניין מה קרה לטייס.‬
‫כן...‬
‫מה שיש כאן נראה לי כמו ביצה,‬
‫מה שאמור להעיד על מים.‬
‫תראו, האזור הזה ביצתי יותר.‬
‫הבעיה היא שהכול פה קפוא לגמרי.‬
‫אין סיכוי שאצליח להיכנס לשם.‬
‫קר... קר בטירוף.‬
‫אני אצטרך להמשיך לחפש מים.‬
‫השמש כבר שוקעת,‬ ‫ונהיה לי קר יותר מרגע לרגע.‬
‫וואו, הכול פה פשוט קפוא לגמרי.‬
‫קרח...‬
‫אבל הוא יקרר אותי מאוד,‬ ‫יקרר אותי אפילו יותר,‬
‫ואיך אני אמור לשתות אותו?‬
‫טוב, אני יכול לשרוד כמה ימים בלי מים,‬
‫אבל אני לא אשרוד לאורך זמן‬ ‫אם לא אצליח להתחמם בקרוב.‬
‫אולי הייתי צריך...‬
‫אולי היינו צריכים לבחור במחסה.‬
‫קר לי,‬
‫קר מאוד.‬
‫הייתי צריך לפעול אחרת.‬
‫אני לא מצליח למצוא שום מזון‬
‫ושום מים, ועכשיו כבר ממש קר לי.‬
‫אני חייב להתחמם.‬
‫הלוואי שהייתי זוכר מהו הדבר הכי חשוב‬
‫כדי להישאר בחיים במקום כזה.‬
‫קר לי מדי, קר מכדי להשלים את המשימה.‬
‫בואו נתחיל מההתחלה‬ ‫וננקוט תוכנית הישרדות חדשה.‬
‫אם ננסה משהו אחר קודם, נוכל להמשיך להתקדם‬
‫וגם לגלות מה המיקום שלנו.‬
‫מזון נשמע כמו רעיון טוב.‬ ‫מזון פירושו אנרגיה,‬
‫והיא הולכת ואוזלת לי כרגע.‬
‫אני פשוט לא בטוח מה אני יכול לאכול פה.‬
‫אולי אני אוכל כמה גולגולים קטנים.‬
‫לא, הם פשוט לא מזון.‬
‫דברים כאלו, כמו בסיס של עץ...‬ ‫החושים הטבעיים אומרים לי לחפור פנימה,‬
‫אבל הבעיה היא שהכול פה קפוא לגמרי,‬
‫ואני פשוט לא יכול...‬ ‫אין שום סיכוי שאצליח לחפור פה.‬
‫אני לא מצליח למצוא זחלים או תולעים‬
‫וגם אין שום נבטים על העצים. קשה נורא.‬
‫כן, אני... אני לא מצליח למצוא מזון.‬
‫אני פשוט צמא בטירוף,‬
‫וכל האנרגיה הולכת ואוזלת לי כרגע.‬
‫אני לא מצליח למצוא שום מזון,‬
‫ועכשיו כבר ממש קר לי.‬
‫תשמעו, השמש כבר שוקעת והטמפרטורה צונחת.‬
‫אני מניח שהיינו צריכים לנסות למצוא מים‬ ‫לפני שהתחלנו לחפש מזון.‬
‫בואו ננסה למצוא קצת מים‬ ‫לפני שיהיה חשוך מדי. קדימה, בואו.‬
‫אחר כך נוכל להתקדם‬
‫וננסה להבין לאן להמשיך משם.‬
‫אני פשוט רואה לתוך הארובה הזו,‬
‫ויש מצוק תלול במרחק של כעשרים מטר.‬
‫אני אנסה לחצות אותו בזהירות.‬
‫אני אשתמש בגרזן הקרח.‬
‫אולי אנסה ליצור לי זיזים קטנים.‬
‫אני מחלק את משקל גופי בין הגרזן‬
‫לבין שתי כפות הרגליים.‬
‫טוב, חבר, תישאר רגוע. תשמור על קור רוח.‬
‫תתמקד.‬
‫טוב, אני בטוח לא חוזר משם.‬
‫ארוכה הדרך למטה.‬
‫הגעתי למבוי סתום פה,‬ ‫עם צניחות מטורפות משני הצדדים.‬
‫אין שום סיכוי‬ ‫שאצליח לטפס מעל הבליטה הזו, תראו.‬
‫תראו, יש פה מנהרה נוספת.‬
‫תראו, יש פה מדרגות שמובילות למטה,‬ ‫אל תוך ההר.‬
‫אני תוהה אם הן חוברות לשאר המנהרות שראינו.‬
‫הלו?‬
‫האמת שדי מפחיד שם, למטה,‬
‫אבל נראה שזו הדרך היחידה.‬
‫לא תהיה לנו קליטה במכשיר הקשר פה,‬
‫אבל אני ממש מקווה‬ ‫שהדרך הזו תוביל אותי אל ג'ו.‬
‫טוב, אנחנו נמצא מקום שבו נוכל לחכות קצת‬
‫ולתת לגוף כמה שעות להתאקלם.‬
‫נראה אם ארגיש חזק יותר אחר כך.‬
‫טוב, קדימה, בואו נעלה למעלה,‬ ‫אל בין הסלעים האלו.‬
‫אני יכול לשבת ולחכות כאן.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫בהחלט טוב שעצרנו לנוח,‬
‫ואחרי שכאב הראש שלי יחלוף‬ ‫ולא ארגיש חולה כל כך,‬
‫נהיה מסוגלים להמשיך להתקדם‬ ‫ולטפס על הסלעים.‬
‫זהו, נחתי קצת,‬
‫והאמת שאני מרגיש טוב יותר.‬
‫הגיע הזמן להמשיך להתקדם,‬
‫לצלוח את הפסגה ולרדת מהצד השני. קדימה.‬
‫השעון מתקתק וג'ו עדיין זקוק לעזרתנו.‬ ‫קדימה, בואו.‬
‫טוב, ג'ו, תקשיב לי טוב,‬
‫לא משנה מה מאיים עליך,‬
‫אתה חייב לגרום לו להבין שאתה בשליטה,‬ ‫שאתה הבוס.‬
‫אני לא יודע. אולי אני יכול...‬ ‫לנסות לתקוף אותו במשהו.‬
‫כן, תנסה ליצור קשר עין,‬ ‫תנועות גדולות ותוקפניות.‬
‫תפרוש את הידיים.‬
‫תנבח עליו, תצרח עליו,‬ ‫תצעק לו פקודות. קיבלת?‬
‫בסדר, בר. אני מנסה, כן?‬
‫לך מפה!‬
‫פשוט תדפוק על כל מה שרק אפשר.‬ ‫תבעט בגוף המטוס,‬
‫קיבלת? עבור.‬
‫לך מפה! זוז כבר!‬
‫תעוף ממני!‬
‫אני לא בטוח שהוא מצליח.‬ ‫-עוף כבר!‬
‫נו, קדימה. קדימה, ג'ו.‬
‫ג'ו?‬
‫הלו? אתה עדיין שם?‬
‫הצלחתי.‬
‫נראה שהוא הסתלק.‬
‫כל הכבוד, ג'ו. כל הכבוד, חבר. עבודה יפה.‬
‫אני יודע שאתה חושב שהוא הסתלק,‬ ‫אבל תישאר דרוך.‬
‫כבר הגעתי כמעט לפסגה.‬
‫ברגע שאצלח אותה,‬
‫אני אמור להצליח לראות אותך.‬ ‫בינתיים תחזיק מעמד, בסדר?‬
‫תישאר חזק, אנחנו כבר בדרך, ג'ו.‬ ‫-כן, תודה, בר.‬
‫כן. רות, סוף.‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬
‫עושה רושם שהפסגה נמצאת‬ ‫ממש מעבר לצוק האחרון הזה,‬
‫אבל נראה שיש מרווח צר‬ ‫בין הצוק הזה לצוק ההוא,‬
‫בטיפוס ארובה קטן אגיע ישר אל הפסגה.‬
‫כן, הצוק הזה תלול בהרבה‬
‫מסוכן בהרבה‬ ‫ונדרשת מחויבות גדולה יותר לטיפוס עליו,‬
‫אבל הוא קצר יותר‬ ‫ובטח הטיפוס יהיה מהיר יותר.‬
‫או שנטפס עליו או שנלך‬ ‫בדרך התלולה הזו במעלה ההר‬
‫ונקווה שהיא תוביל אותנו לפסגה.‬
‫יהיה בטיחותי יותר ללכת במסלול הזה,‬ ‫אבל הוא בטח ארוך יותר.‬
‫אור היום יתחיל לדעוך בקרוב מאוד‬
‫ואז יהיה בלתי אפשרי למצוא את ג'ו.‬
‫ממש אין לנו זמן לבזבז.‬
‫וואו, הטיפוס הזה יהיה קשה.‬
‫כן, בהחלט כדאי לחבוש קסדה.‬
‫כפי שאתם רואים, נוצרת כאן ארובה,‬
‫והקירות הולכים ונעשים צרים.‬
‫אני פשוט אנסה להצמיד את הרגליים לקיר אחד‬
‫ואת הגב לקיר הנגדי.‬
‫קשה לעשות את זה באוויר הדליל.‬
‫טוב, קדימה,‬
‫אנחנו מסוגלים.‬
‫ארוכה הדרך למעלה, בטיפוס הארובה הזה.‬
‫טוב, עכשיו נותרה לנו רק עוד‬ ‫דחיפה אחת קטנה עד לפסגה.‬
‫ראש ההר! תראו איזה יופי.‬
‫בפעם הראשונה אני יכול להסתכל למטה,‬ ‫אל העבר האחר.‬
‫בואו נראה אם יש קליטה.‬
‫סוללה חלשה.‬
‫אוי, לא. הוא פשוט מת מיד.‬
‫טוב, לפחות אנחנו למעלה‬
‫ועכשיו רק נותר לנו לרדת למטה‬
‫ולראות אם נצליח לאתר את הריסות המטוס‬
‫ולמצוא את ג'ו.‬
‫יהיה קוץ קטן בישבן לעשות את זה, יש לציין.‬
‫קדימה, בואו נעבור פה ואז נרד משם.‬
‫וואו, הטיפוס הזה יהיה קשה.‬ ‫כן, בהחלט כדאי לחבוש קסדה.‬
‫כפי שאתם רואים, נוצרת כאן ארובה‬
‫והקירות הולכים ונעשים צרים.‬
‫אני פשוט אנסה להצמיד את הרגליים לקיר אחד‬
‫ואת הגב לקיר הנגדי.‬
‫קשה לעשות את זה באוויר הדליל,‬ ‫והראש שלי הולם בטירוף כרגע.‬
‫כרגע אני מרגיש על הפנים.‬
‫אני כל הזמן חוטף סחרחורות.‬
‫כן, מחלת גבהים. אני זוכר אותה.‬
‫אולי היינו צריכים לעצור ולנסות להתאקלם.‬
‫אני אנסה להתקדם עוד קצת.‬
‫אני מסוגל לעשות את זה.‬
‫ארוכה הדרך למעלה, בטיפוס הארובה הזה.‬
‫הכוחות שלי הולכים ואוזלים.‬
‫אני יודע שהסיבה היא שאני עולה עוד ועוד,‬
‫והאוויר הולך ונעשה דליל.‬
‫הסכנה היא שטעות אחת עכשיו...‬
‫פירושה שנצנח אל מותנו, ללא ספק.‬
‫אני חושב שלפעמים חשוב להיות חכמים יותר‬
‫ולדעת מתי להמשיך ללחוץ...‬
‫ומתי לעצור ולסגת לאחור.‬
‫אתם יודעים, להתכונן ואז לצאת שוב לדרך.‬
‫כרגע, אם אני רוצה לשרוד אני חייב לחזור.‬
‫אני צריך חמצן ופחות גובה.‬
‫אין ספק שהייתי צריך לתת לגוף שלי‬ ‫קצת יותר זמן להתאקלם.‬
‫נחזור לכניסה למנהרה‬
‫וננסה משם.‬
‫ג'ו ייאלץ להמתין לנו עוד קצת.‬
‫טוב, בסדר גמור.‬
‫טוב, חוזרים למנהרות.‬
‫הדרך התלולה הזו אכן מובילה אותי‬ ‫למעלה, לעבר הפסגה, וטוב שכך.‬
‫אנחנו מבזבזים הרבה זמן‬ ‫בכל ההלוך ושוב האלו פה.‬
‫גם שורפים ככה זמן ואנרגיה.‬
‫אני עולה עכשיו במעלה ההר‬
‫ואני כבר מתעייף מאוד.‬
‫זהו, הגענו לראש הדרך התלולה‬ ‫והנה גם הפסגה עצמה. קדימה, בואו.‬
‫ראש ההר! תראו איזה יופי.‬
‫בפעם הראשונה אני יכול להסתכל למטה,‬ ‫אל העבר האחר.‬
‫בואו נראה אם יש קליטה.‬
‫סוללה חלשה.‬
‫אוי, לא. הוא פשוט מת מיד.‬
‫טוב, לפחות אנחנו למעלה‬
‫ועכשיו רק נותר לנו לרדת למטה‬
‫ולראות אם אצליח לאתר את הריסות המטוס‬
‫ולמצוא את ג'ו.‬
‫יהיה קוץ קטן בישבן לעשות את זה, יש לציין.‬
‫טוב, קדימה, בואו נעבור פה ואז נרד משם.‬
‫אני חייב למצוא את המטוס.‬
‫הוא חייב להיות איפשהו באזור הזה.‬
‫השטח הולך ונעשה משופע מאוד.‬
‫תראו! מקטע הזנב של המטוס.‬
‫הנה עוד קצת שרידים למטה.‬ ‫אנחנו הולכים ומתקרבים כעת.‬
‫תראו, הנה תא הטייס! הוא יושב ממש על הקצה.‬
‫היי! אתה שומע אותי?‬
‫בר?‬
‫בר, אני פה!‬
‫אתה בסדר שם, ג'ו?‬
‫אני כלוא במטוס ו...‬
‫כשאני זז, גם המטוס זז.‬
‫כן, אני כבר אחשוב על משהו. תישאר שם.‬
‫אני אכרוך את החבל מסביב לסלע הזה,‬
‫אגלוש למטה ואחשוב איך להגיע אליו.‬
‫טוב, אני יורד אליך.‬
‫בלי תנועות פתאומיות, ג'ו.‬
‫בסדר. רק תמהר.‬
‫אני אוציא אותך מפה.‬
‫נותרו לנו עוד כ-15 מטר‬ ‫עד לחלק האחרון של המטוס,‬
‫אבל איך בדיוק נעלה אותו לפה?‬
‫או שאני אשליך למטה את החבל הזה,‬
‫אוודא שהוא קשור היטב‬ ‫ואז אנסה למשוך אותו למעלה, בעודי עומד כאן,‬
‫או שאני אגלוש למטה אליו‬ ‫ואעזור לו במו ידיי,‬
‫אבל יהיה קשה יותר לטפס בחזרה יחד איתו.‬
‫המטוס הזה יכול להידרדר למטה בכל רגע נתון.‬
‫שאגלוש למטה כדי לעזור לו להיחלץ‬ ‫ולהגיע לחוף מבטחים‬
‫או שפשוט אשליך לו את החבל‬ ‫ואנסה להנחות אותו בדרכו למעלה?‬
‫טוב, ג'ו, אני משליך את החבל.‬
‫בסדר.‬ ‫-נסה לתפוס אותו.‬
‫תוציא את היד כבר עכשיו.‬ ‫-בסדר.‬
‫הוא בא בעוד אחת, שתיים ושלוש!‬
‫בסדר גמור.‬
‫טוב, אז תכרוך אותו מסביב לעצמך‬ ‫ותנעל את טבעת הטיפוס.‬
‫ג'ו, אתה כבר מאובטח?‬ ‫-כן. כן, תמשוך אותי.‬
‫טוב, אבל אתה צריך לשחרר את החגורה...‬
‫בסדר.‬ ‫-ולהתגלגל החוצה. אני מחזיק אותך, כן?‬
‫אחת...‬
‫שתיים...‬ ‫-כן.‬
‫שלוש. קדימה, צא לדרך.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫איה... הראש שלי.‬
‫אתה בסדר, ג'ו?‬ ‫-כן, בר.‬
‫תמשוך אותי למעלה.‬
‫כן.‬
‫תודה לאל, בנאדם.‬ ‫-תמשיך לטפס, כן.‬
‫כל הכבוד.‬
‫וואו, זה היה קרוב.‬ ‫-קרוב מאוד, כן.‬
‫זה היה קרוב.‬
‫ראית איזה פיצוץ ענקי?‬
‫הוא איפס לי את הזיכרון.‬
‫כן? אולי באמת.‬
‫אני זוכר את המשפחה שלי!‬
‫ואני גם זוכר...‬
‫שתמיד היית טייס מחורבן.‬
‫טוב, אני יודע בדיוק מה צריך לעשות עכשיו.‬
‫אנחנו צריכים ללכת בעמק הזה שלמטה.‬
‫אתה רואה את העצים שם?‬ ‫-כן.‬
‫זה אומר שיש שם מזון ומים,‬
‫ואם נמשיך לרדת בעמק‬ ‫גם ניתקל בסופו של דבר באנשים.‬
‫כן! קדימה, בוא נזוז.‬
‫אנחנו הולכים מכאן.‬
‫דרך אגב, איזו חיה ראית?‬
‫אני לא יודע, אבל אין צורך לחזור כדי לגלות.‬
‫אם אתם אמיצים מספיק כדי לחזור לאחור‬ ‫או להתחיל מההתחלה,‬
‫פספסתם המון הרפתקאות ותעלומות‬ ‫בתוך המנהרות הללו.‬
‫מי יודע? אולי אפילו תיתקלו ביצור הזה.‬
‫היזהרו.‬
‫אני יורד אליך, ג'ו.‬
‫מרחק של שישה מטרים.‬
‫אל תנענע את המטוס. לא לזוז.‬
‫אני חושב שהמטוס מתחיל ליפול.‬
‫כן, אני יודע.‬ ‫טוב, אני אחבר אותך לכבל הזה עכשיו...‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו אתה מאובטח,‬
‫אני רוצה שתושיט יד לכאן...‬
‫בסדר.‬ ‫-וביד שמאל תמשוך את החגורה.‬
‫אתה מוכן? אחת, שתיים, שלוש.‬ ‫-רגע, מה... בסדר, בנאדם.‬
‫קדימה, זוז. אני מחזיק אותך.‬
‫ולזה אני קורא "בדקה התשעים".‬
‫קפטן ריינור. כמובן.‬ ‫-כן.‬
‫אני זוכר. אני זוכר.‬
‫תודה לאל, בנאדם.‬ ‫-ואני גם זוכר הכול?‬
‫כן?‬ ‫-אני זוכר את התרסקות המטוס.‬
‫כן!‬ ‫-וגם את המשפחה שלי.‬
‫אני גם יודע מה אנחנו צריכים לעשות‬ ‫כדי להיחלץ מכאן.‬
‫אנחנו לא נלך משם, אלא נעבור לצד השני.‬
‫רואה את ההרים הגבוהים?‬
‫אנחנו יכולים לעקוב אחריהם עד שנצא מהעמק.‬
‫אם נרד למטה, לקרקעית,‬ ‫בסופו של דבר ניתקל באנשים.‬
‫בסדר גמור, יופי.‬ ‫-קדימה, הולכים לשם.‬
‫דרך אגב, איזו חיה ראית?‬
‫אני לא יודע, אבל אין צורך לחזור כדי לגלות.‬
‫אם אתם אמיצים מספיק כדי לחזור לאחור‬ ‫או להתחיל מההתחלה,‬
‫פספסתם המון הרפתקאות ותעלומות‬ ‫בתוך המנהרות הללו.‬
‫מי יודע? אולי אפילו תיתקלו ביצור הזה.‬
‫היזהרו.‬
‫טוב, קדימה, בואו נדליק אותה.‬
‫טוב, נראה לכמה זמן היא תספיק.‬
‫בואו ניכנס.‬
‫אני שונא חולדות.‬
‫אני מרגיש קצת רוח על הפנים שלי כאן.‬
‫כן, היא באה מהמנהרה הזו,‬
‫ואיפה שיש רוח...‬
‫משב הרוח הזה חייב להגיע מאיפשהו,‬
‫ואני אלך בעקבותיו, בתקווה שהוא יוביל אותנו‬
‫דרך ההר הזה.‬
‫וואו, תראו את זה.‬
‫יש פה מדרגות שמובילות למעלה,‬ ‫ממש עד קצה שדה הראייה שלי.‬
‫מבוי סתום.‬
‫אבל המנהרה הזו...‬ ‫אני מרגיש משב רוח קל כאן,‬
‫האם כדאי לעלות במדרגות...‬
‫או להתקדם במנהרה הזו‬ ‫וללכת בעקבות משב האוויר?‬
‫אני לא בטוח לכמה זמן עוד יספיק לנו האור,‬
‫אבל מי יודע לאן המדרגות מובילות?‬
‫איזו דרך תוביל אותנו אל ג'ו, לדעתכם?‬
‫טוב, קדימה, עולים למעלה.‬
‫בואו רק נקווה שהדרך הזו חוצה את ההר‬
‫כי כרגע נראה שהיא מובילה אך ורק למעלה.‬
‫אבל אולי, כשנגיע למעלה,‬ ‫תהיה לנו שוב קצת קליטה במכשיר הקשר.‬
‫הטיפוס במדרגות האלו‬ ‫אורך זמן רב מכפי שחשבתי.‬
‫אני רק מקווה שג'ו יחזיק מעמד עוד קצת.‬
‫קדימה, בואו.‬
‫הן פשוט לא נגמרות.‬
‫אני בהחלט מרגיש שאני נמצא במקום גבוה.‬
‫נראה שיש קצת אור בהמשך.‬
‫כן, הנה, פה.‬
‫הנה, תראו, יש יציאה.‬
‫אור יום בהיר.‬
‫תראו מה זה.‬
‫המדרון מטורף,‬
‫אבל אני חושב שכבר השלמנו‬ ‫בערך 75 אחוזים מהדרך למעלה,‬
‫ורק צריך למצוא דרך‬ ‫לצלוח את הישורת האחרונה.‬
‫טוב, נשתמש בקשרים שנקשור בחבל.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫אני שומע משהו זז על הקרקע כרגע.‬
‫אוי, הרגע בעטתי במשהו.‬
‫עכברים או חולדות.‬
‫טוב, אפשר להתקדם לשם...‬
‫או לשם.‬
‫אני מרגיש משב רוח קל שבוקע מכאן.‬
‫אולי עדיף שנלך בכיוון הזה.‬
‫בצומת הראשון אנחנו פונים ימינה.‬
‫הנה, קשר בוהן אחד.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אני בהחלט מרגיש את הרוח.‬
‫הרוח חייבת לבקוע מאיפשהו.‬ ‫חייב להיות איזה פתח,‬
‫וזה מה שאני מחפש, פתח‬
‫שמוביל לצד האחר של ההר, במנהרות האלו.‬
‫סוף הדרך, עוד פעם.‬
‫אז הגענו לצומת...‬
‫נפנה שמאלה או ימינה. איפה הרוח?‬
‫כן, אני מרגיש משב רוח קל כאן.‬
‫טוב, שמאלה. לולאה.‬
‫קדימה, הולכים לכאן.‬
‫נלך לכאן, ימינה, במורד המנהרה הזו.‬
‫נראה אם יהיה לנו יותר מזל כאן.‬
‫טוב, אנחנו הולכים לכאן.‬
‫אוי, לא. זה לא נראה טוב.‬
‫אנחנו חייבים לפקוח עיניים כעת.‬ ‫אני חייב להיזהר במיוחד פה.‬
‫אוי לא. האור מתחיל באמת לדעוך. קדימה.‬
‫הוא כבה לגמרי.‬
‫טוב, אני מניח שלא נגיע רחוק יותר‬ ‫עם העששית הזו.‬
‫טוב, יש פה ג'וק.‬
‫הנה, שם.‬
‫לג'וק הזה יש טעם של משהו שחי במנהרה הזו‬
‫כבר הרבה מאוד זמן.‬
‫טוב, טיפת אנרגיה שתעזור לנו‬ ‫להמשיך להתקדם. קדימה, בואו.‬
‫אנחנו מתקדמים לאט בטירוף‬ ‫בתוך החושך המוחלט הזה.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן להשתמש בעששית,‬
‫להדליק קצת אור ולנסות להתקדם מעט.‬
‫אתם שומעים את זה?‬
‫חולדות.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫כן, ככה טוב יותר.‬
‫עכשיו, כשיש לנו אור,‬
‫נוכל להתקדם מהר הרבה יותר‬
‫ולנסות לצאת מכאן. קדימה, בואו.‬
‫הבטן שלי...‬
‫זה מרבה הרגליים.‬
‫הטעם שלו נותן את אותותיו בבטן שלי.‬ ‫כל מיצי המרה עולים לי בחזרה.‬
‫רגע, חכו רגע...‬
‫כן, עדיף שהוא יהיה בחוץ.‬
‫קדימה, בואו נמשיך.‬
‫יש פה דלת ישנה.‬
‫המקום הזה פשוט מטורף.‬
‫נראה שזה דלי ישן או משהו דומה.‬
‫רגע, תראו, יכול להיות שזו קסדה.‬
‫הנה, תקשיבו רגע.‬
‫יש פה הרבה יותר הד.‬
‫זה דומה יותר לתא קטן מאשר למנהרה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫ומה זה?‬
‫אוי, הראש שלי...‬
‫נראה שדרכתי על איזה פתיל הפעלה...‬
‫אבל הזיכרון שלי חזר!‬
‫הרגל שלי תקועה חזק מתחת לדבר הזה.‬
‫אני לא אגיע לג'ו בזמן הקרוב.‬
‫נראה שאנחנו לכודים פה... לזמן מה.‬
‫הו, אור יום!‬
‫איזה מראה מלבב.‬
‫אני מרגיש שהייתי לכוד במשך זמן רב.‬
‫אני מרגיש חלש נורא.‬
‫אחרי שלא זזתי במשך זמן רב,‬
‫הרגל שלי לא במצב מושלם כרגע.‬
‫הנה המטוס.‬
‫ממש שם, למטה.‬ ‫אפשר לראות אותו על קצה המצוק.‬
‫קפטן.‬
‫ג'ו.‬
‫אוי לא, איחרנו את המועד.‬
‫ג'ו!‬
‫איפה ג'ו? האם הוא בסדר?‬
‫קפטן ריינור!‬
‫אני לא יכול שלא לחשוב מה היה קורה‬
‫אילולא מעדתי על פתיל ההפעלה,‬
‫אבל לפחות אנחנו יכולים לחזור לאחור‬ ‫או אפילו להתחיל מההתחלה ולנסות שוב.‬
‫בואו נקבל החלטות שונות הפעם,‬
‫כי לא נרים ידיים עד שנציל את קפטן ג'ו.‬
‫טוב, קדימה, בואו נעלה לשם.‬
‫הנה, יש פה עוד...‬
‫משהו נבעט מעל הסלע הזה,‬
‫וכל הדשא פה דחוס ומהודק.‬
‫אין ספק שיש משהו שם, למעלה.‬
‫אם הדבר הזה הוא שגרם את הנזקים‬
‫לשרידי תא הטייס הזה,‬
‫אני רוצה להיזהר במיוחד.‬
‫בר?‬ ‫-כן.‬
‫אוי, אני מצטער.‬
‫ג'ו!‬ ‫-חשבתי שאתה החיה המטורפת ההיא.‬
‫אלוהים אדירים. חיה מטורפת?‬
‫כן, כבר הברחתי אותה פעם אחת, אבל...‬ ‫היא פה בסביבה.‬
‫אנחנו חייבים לזוז.‬
‫ג'ו.‬
‫קפטן ריינור. אני זוכר אותך עכשיו.‬
‫כמובן!‬
‫הגבר הכי חזק שאני מכיר.‬ ‫הטייס הכי גרוע שאני מכיר.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫אתה חי! וואו.‬
‫וואו, איזה כיף שאני זוכר דברים עכשיו‬ ‫ושאני זוכר את המשפחה שלי.‬
‫תשמע, יש פה הרים גבוהים, והם רעים לנו.‬
‫אנחנו רוצים לרדת לעבר העמק.‬
‫תסתכל למטה, רואה?‬ ‫-כן.‬
‫כל הירוק והעצים?‬
‫היער הזה פירושו משאבים, מחסה, מים ומזון.‬
‫ברגע שנגיע לתחתית העמק‬
‫פשוט נמשיך להתקדם‬ ‫ובסופו של דבר נמצא אנשים.‬
‫בסדר גמור, שנזוז, כן?‬ ‫-כן? אתה מוכן?‬
‫תמיד, בנאדם.‬ ‫-מרגיש טוב?‬
‫פני השטח כאן משופעים, אז בזהירות.‬
‫יופי, עבודה מצוינת.‬
‫עבודה מעולה!‬ ‫כישורי ההישרדות שלכם היו בשיאם.‬
‫כעת יחלצו אותנו מכאן כהרף עין.‬
‫אבל איזה מין חיה זו היתה?‬
‫האם כדאי לנו להתחיל הכול מההתחלה‬
‫או לחזור לאחור, לקבל כמה החלטות שונות‬
‫ולבדוק אם נגלה?‬
‫תרגום כתוביות: יעל בלום‬