Inspirerad av verkliga händelser, men med fiktiva inslag.
Konstigt att vara tillbaka.
Jag hade gärna stannat på båten och seglat jorden runt.
Jaså? Tröttnade du inte på mig efter två veckor?
Jo, de matchande tatueringarna vi skaffade
var mitt sätt att säga att jag behöver utrymme.
Vänta lite.
Ska jag inte bära dig över tröskeln?
Va?
Brudgummen ska bära sin brud över tröskeln, annars är det ett dåligt omen.
Ja, vi har ingen tröskel.
Fan.
Du kan bära ut mig ur hissen.
Du är min fru.
-Jag är din fru. -Jag kan inte sluta säga det.
Det behöver du inte.
Bra.
Mr Kennedy.
Ja?
Vad ska vi göra?
Jag tar med dig in, sen hämtar jag väskorna.
Okej.
Herregud. Ge oss lite utrymme.
Oprah, Barbara Walters, The Today Show.
Alla och deras mammor vill prata med dig.
Titta vem som är balens drottning nu.
Ja, det är precis vad det här ögonblicket behöver – mer publicitet.
Hur ska vi ta oss till vår bil?
De vill ha de första bilderna på dig och mig som gifta.
Var det inte därför vi gav dem fotot där du kysser min hand?
Jag lovar att om vi går ner och låter dem ta några bilder av oss
så sticker de.
Och sen kan du och jag gå och äta en trevlig, lång brunch.
Det låter som om vi ska posera för ett porträtt.
Minns du inte hur galet det var i går?
Jag kan gå ner och prata med dem först.
Ja, och säga vad?
Att de kan få sina foton, men de måste backa.
Ge oss lite utrymme medan vi acklimatiserar oss.
En fredsgåva.
Du kanske kan leda dem i sång också? Få alla att sjunga i stämmor?
-Jag är tondöv. -Jag önskar att jag hade vetat det innan.
Lita på mig.
Jag litar på dig.
Bra.
Hej.
Om ni ursäktar mig en stund ska jag hämta min fru.
Att gifta sig är en stor omställning.
Och för henne, som var en privatperson tills för två veckor sen, är det svårare.
Så jag ber bara att om ni kan ge henne avskildhet
medan hon anpassar sig, skulle uppskattas mycket.
-Tack. -John…
-Hur gick det? -Bra. De kommer att älska dig.
De älskar dig redan. Se på dig.
Lita på mig.
-John, hur var smekmånaden? -Toppen. Jag rekommenderar det.
Carolyn, njuter du av livet som gift?
-Några små John John på väg? -Ska du inte ens bjuda på ett glas först?
Vegas har oddsen på tre mot ett att det är en pojke.
Carolyn, har ni inte tvillingar i din släkt?
Tack ska ni ha.
Hallå. Ner från bilen.
…rulla ner fönstret.
Kom igen, hörni. Vad sa jag precis?
Jag tror inte att de går någonstans.
Vad gav Caroline och Ed oss?
En vacker pärlprydd kudde med våra monogram på.
Jag satte ihop listan på stylister du bad om.
Bra. När kan vi träffa dem?
Vi?
Du vet väl att jag inte jobbar här?
Jag kan ordna ett kontor åt dig här och nu.
Förhoppningsvis har jag ett på Ralph Lauren efter i dag.
-Hur känns det? -Bra, tror jag.
Jag har inte varit på jobbintervju sen jag började på Calvin Klein.
Ralph Lauren ringde dig personligen, så jag tror att jobbet är ditt.
Ja, och det gör mig nervös.
Jag vill att det ska vara för mina kvalifikationer, inte för att…
Du är den mest kända kvinnan i USA?
Jag är stolt över dig.
Jag har inte ens fått jobbet än.
Jag är redo att bli försörjd, så sabba det inte.
Berman flyttade mötet med Allison Menno till klockan sex.
Okej. Tack.
Jag måste gå. Önska mig lycka till.
Det behövs inte.
Glöm inte att vi ska ut och fira RoseMaries födelsedag i veckan.
Jag har inte glömt att vi ska ut med henne, eller att det är hennes födelsedag.
Lycka till.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med. Hej då.
Hej då.
Vi är så glada att ha dig här.
Vi har pratat om vilket fantastiskt tillskott du skulle bli.
-Långt innan du lämnade Calvin Klein. -Det här är en vattendelare för företaget.
Jag är så glad att jag kan hjälpa till med övergången, så tack.
Jag är så ledsen.
Jag hade ingen aning.
Ingen aning.
Återkopplingen från mediaköpare är att varumärket har en identitetskonflikt.
Inte intellektuellt nog för nördar, inte glansigt nog för tabloidkonsumenter.
Er avtagande upplaga är inte idealisk,
men du har en otrolig mängd gratis media efter ditt bröllop.
Din fru är en global sensation.
Michael nämnde att ni nog inte skulle vilja
posera för omslaget, men ur PR-synpunkt skulle det bli en jävla ångvält.
Ja, och enligt Page Six
har hon redan erbjudits omslag till både Vogue och Harper's Bazaar.
Och hon tackade nej till båda.
Och bara så att jag förstår,
du vill inte ha Carolyns åsikter men du vill ha henne på omslaget?
Om det motverkar att vi är ett sjunkande skepp? Ja.
Jag säger bara
att ni två har hundra paparazzi utanför er lägenhet dag in och dag ut.
Ni kan lika gärna använda det till er fördel.
Mitt förhållande är inte lösningen på vårt problem.
Carolyn vill inte dra till sig mer uppmärksamhet och jag vill respektera det.
Så det är uteslutet.
Hur går det med tv-programmet George?
Jag sa till tv-bolaget att jag kan göra ett intro till varje avsnitt
men vi behöver en värd.
Vet du, jag förstår inte varför du är villig att göra berättarrösten
för Eds dokumentär för HBO, men för din egen…
-Vänta, vad? -Jag pratade med Richard Plepler på HBO.
Han sa att du är berättarröst i en dokumentär om din fars arv
-som Ed är producent för. -Det är första gången jag hör det.
Inte så kul att hållas ovetande, va?
Jag gick ner till lobbyn och där var en paparazzo
som försökte muta portvakten och han viftade lira i ansiktet på honom.
Vi hade varit i Turkiet i mindre än 12 timmar.
Vi vet åtminstone att din popularitet når Främre Orienten.
-Vad sa Carolyn? -Jag sa inget.
Jag ville inte förstöra vår resa på en gång.
Jag sa inget.
Gin. Jag har vunnit fyra matcher i rad. Jag börjar bli orolig.
-Är du okej? -Ja, jag mår bra.
Jag vill inte göra en stor grej av det.
Jag gick på en undersökning häromdagen.
De hittade några knölar.
Okej.
Vad betyder det?
Det är inte idealiskt.
Det betyder att cancern är tillbaka.
Den hoppade tydligen från kulorna till lungorna.
Gjorde du inte en undersökning för tre månader sen?
Och tre månader innan det. Och ett år innan det.
Doktorn är säker på att han kan få ut alla.
Och du har träffat honom. Han är som en fängelsedirektör, så…
Du måste få behandling på NCI.
Jag känner överläkaren, dr Klausner. Jag ringer honom nu.
Varför ringer du inte hälsovårdschefen med?
Hör på. Jag uppskattar din omtanke, men kan vi ta en paus?
Jag skulle vilja ta en rejäl drink.
Ja, okej.
Du bjuder, så klart.
Jag ska hämta plånboken.
Kommer du?
Ja, jag kommer strax.
Jag vet inte hur de fick reda på att jag var där.
Jag trodde inte att nån följde efter mig.
Nån måste ha sett dig gå in.
-Vad sa du när du gick? -Jag bad bara om ursäkt.
Jag sa att det var tydligt att min närvaro där skulle vara till besvär.
Jag är ledsen, älskling.
-Ska jag ringa Ralph? -Nej.
-Det känns som om jag är ansvarig. -Nej. Vi ska bara låta det vara.
Vet du vad du ska säga till Ed?
Ja. Sluta godkänna affärer med mitt jävla namn.
Eller min fars för den delen.
Du har all rätt att vara upprörd, men de är värdar för festen för oss.
Ja, en fest vi inte bad om.
Det kunde ha varit du.
Kom igen, ge oss utrymme.
-John. -Carrie!
Carolyn!
Jag ser inget.
Carolyn.
Kom igen, prinsessan.
Backa. Ge oss lite utrymme!
Ge oss nåt att jobba med!
Ut härifrån!
-Backa. Ut. -Är du okej?
-Ja, jag mår bra. -Är du säker?
-Ut härifrån. -Det är sent. Nu går vi.
Jag förstår inte problemet. Det är i det preliminära…
Nej, det faktum att du satte mitt namn på nåt om min far utan att fråga mig först.
Jag sa aldrig att du gick med på det. Jag föreslog att vi skulle involvera dig.
Om det är så här du vill dra nytta av vår fars arv, visst.
Blanda inte in mig.
Vad kallar du det här?
Grattis på födelsedagen, mr President
Det är skämtsamt.
Alla andra får driva med familjehistorien. Varför inte vi?
Det är inte roligt, John.
Det är tondövt och otroligt pinsamt.
När blev du förvaltare av familjearvet?
Sen du började klä ut kändisar
som vår fars påstådda älskarinna, antar jag.
Är du så desperat att öka försäljningen att du måste ta till billiga pr-trick?
Din man har inte nåt emot min publicitet
eftersom han använder den till en dokumentär om vår far.
För det första var det grönt ljus innan jag ens nämnde ditt namn
och för det andra tror jag att Caroline blev mer sårad av att du inte…
-Lägg av, Ed. Allvarligt. -Tala inte så till honom.
Det är okej.
Det som är häpnadsväckande är att du ständigt klagar på
att du vill att tidningen ska stå på egna meriter,
men ändå lägger du rutinmässigt in dig själv i berättelsen.
Om du hade stuckit ut hakan och gjort nåt…
Jag har skrivit två böcker. En om integritetens förtjänster.
Du borde läsa den.
Om jag hade vetat att du inte ville vara med…
Ingen ska vara med. Jag har stoppat den.
Du är otrolig.
Du har tur att mamma inte kunde komma ikväll.
Tänkte hon utbringa en skål till?
-Berättade du om intervjun? -Nej, jag sa att jag hade en.
-Hur tror du att pressen fick reda på det? -Jag vet inte.
Det kan väl inte ha varit nån jag berättat för?
Gud, jag hoppas inte det.
Det är ingen idé att hålla mamma ovetande.
Hon kan läsa om det i pressen nästa dag.
Hon sa att hon undviker alla tidningar som ens nämner mig.
Hon kommer att ha kul med The Economist resten av livet.
Jag försöker undvika "vad var det jag sa" så länge som möjligt.
Kan du klandra henne? Vad fan är det som pågår?
Jag vet inte.
Jag menar…
Jag visste att det skulle bli lite galet när vi kom tillbaka.
-Jag är inte naiv, men det här är… -Det är djävulskt.
Innan vi gifte oss väntade fotografer utanför en restaurang.
De tog sina bilder och åkte hem, men nu…
De åker inte hem.
De sover i tält på vår trottoar och verkar föröka sig över natten.
Man kan nog lugnt säga att Johns lilla smekmånadstal föll för döva öron.
Ja, vi borde nog ha övat på det.
Jag skulle ha rått honom att inte säga att jag inte är en privatperson nu.
Jag tycker det är lite konstigt att han bara bad om avskildhet för dig.
Han är okej med all uppmärksamhet. "Snälla, förarga inte min bräckliga fru."
Okej. Jag skulle vilja se dig försöka hantera tusen reportrar.
-Jag behöver ett glas. -Jag tror att det är en kontantbar.
Vilka välgörenhetsorganisationer ska du låna ut ditt namn till?
Låna ut mitt namn?
Jackie var en hängiven miljövårdare.
Hon räddade Grand Central Terminal på egen hand.
Vi har hållit en plats i styrelsen åt dig på konstföreningen.
Detsamma gäller American Ballet.
Nu är det dags för dig att stärka dina filantropiska meriter
innan John lyssnar till sitt kall, så att säga.
Carolyn, kan jag få ett glas vatten, tack?
Jag är så ledsen. Ursäkta mig ett ögonblick.
Är du okej?
Jag mår bra. Jag skyddar dig från East Hamptons häxor.
Du är störd, vet du det?
Tja…
Jag har aldrig varit på en fest som anordnats för folk
som inte var bjudna på en annan fest. I princip
är det här mitt eget personliga helvete.
Ja.
På tal om folk som inte är bjudna,
jag hörde att mamma skickade hårspännen till dig som bröllopsgåva.
-Och hårsnoddar. -Och hårsnoddar.
Helvetet har inget raseri som en skymfad Bouvier.
Jag bad John att bjuda henne.
Ja.
Hur mår du?
Toppen.
John sa att du var optimistisk inför den nya kliniska studien.
Sa han det?
-Du vet att han bara kan tänka positivt. -Jag vet.
Jag har sett Johns version av verkligheten hela livet.
Som tur är är det inte mitt ansvar att påminna honom om att han är dödlig
och inte kan önska sig att saker blir verklighet.
Lycka till. Ring inte mig för råd. Jag är pensionerad.
-Jag måste gå ronden. -Ja.
-Behöver du nåt mer? -Jag är okej.
Du.
Du är en bra tjej.
Vad är det jag hör om att du kanske doppar tån i politiska vatten?
Jag visste inte att du fortfarande stod på Teddys lönelista.
Jag är politisk konsult. Jag står på allas lönelista.
Ja.
Det har pratats mycket om hur partiet bäst kan använda dig.
Jag säger bara att senator låter bättre än före detta redaktör på George.
-Ska jag smöra för din fru? -Nej. Säg inget till henne om det här.
Hon vet då hur man tar en publik.
Igen, igen.
Kan vi gå ner och hämta lite godis från Edgar?
Äntligen frågar du. Nu går vi.
Var är min andra dotter?
Sluta.
-Inte en chans. -Ursäkta.
Där är den. Blås.
Du har rätt.
Väldigt speciell boll.
Var?
Vi går upp.
Ja, vi ska inte vara här nere.
Hej då.
Vad gör du?
Va? Jag var inte…
Jag… Jag är så ledsen.
Det sista jag vill är att äventyra dina barn…
Det är okej.
Hon bad mig hämta godis.
Jag trodde inte att de skulle ta bilder av oss.
För att de brukar vara återhållsamma?
Du vet att jag har strikta gränser när det gäller mina barn och pressen.
Om du och John ska umgås med dem
måste ni tänka på galenskapen som ni tar med er överallt.
Jag förstår.
Jag försöker vänja mig vid galenskapen.
Jag trodde att du av alla människor skulle förstå min situation.
Jag valde inte det här, Carolyn.
Du kunde ha levt vilket liv som helst,
men du valde det här.
Jag valde din bror trots det här livet.
Då vet jag inte vad jag ska säga.
Jag vet att jag inte är nån du skulle umgås med.
Men jag älskar din bror mer än nåt annat
och jag vill inte att det ska finnas nåt agg mellan oss.
Vi borde gå tillbaka till festen. Vi har varit borta länge.
Är du okej?
Jag klarar mig.
Jag kan se hjulen snurra där inne.
Vad tänker du på?
Hur kalla dina fötter är.
Jag vet att vi är mitt i det nu, men det går över.
Jag lovar. Okej?
-När? -Snart.
Vet du hur mycket jag älskar dig?
Hur mycket?
Det är oräkneligt.
Men du är inte så bra på matte. Så…
Om vi bara kunde stanna här för alltid.
-I sängen? -Nej.
Bara här.
I det här ögonblicket.
TVÅ MÅNADER SENARE
Var är hon, John?
Vi har inte sett henne på hela veckan.
BORTSKÄMD I STAN
Hon dolde åtminstone min identitet.
CKB. Ja, väldigt subtilt. Så att du inte kan stämma henne för förtal?
Ingen annan tidning bryr sig om
att de smutskastar mitt rykte, så varför skulle hon?
Jag ringer tillbaka.
-Det är iskallt där ute. -Hur långt sprang du?
Upp till katakomberna.
Dina läppar är kalla.
Tränar du för nåt jag inte vet om?
Julvikten försvinner inte av sig själv.
Ja, du har verkligen slarvat.
-Fick jag nåt bud? -Nej. Hur så?
En av Murphy Browns producenter ska skicka mig ett manus i dag.
Har du en stor roll i serien?
Nej, det är bara en scen med Candice Bergen.
Jag ger henne ett ex av det nya numret av George.
Tänk om de gör dig till en av karaktärerna?
Hur ska du välja mellan Hollywood och George?
Det är ingen stor roll, men kanske…
Älskling, jag skojade. Men det är bra att veta hur du tänker.
Hur har de ens tid? Ditt schema är galet.
Som tur är är det ett RoseMarie-problem, inte mitt.
-Skulle inte du träffa dr Waters i dag? -Jag tror inte att han är nåt för mig.
Förra gången sa jag att jag inte sov,
och han sa att en kvinnas hjärna är ett hav av hemligheter.
Det är allt. Det var den enda insikten.
På tal om att läka, när är din lunch?
-Klockan två. -Ja.
Jag tror inte att hon vill att vi slåss under lunchrusningen.
Lyssna på henne och var inte rädd att svälja din stolthet om du måste.
Men jag tror inte att hon kommer att ge med sig.
-Hon är den mest envisa person jag vet. -Precis det.
Det hjälper inte att bli sams med din syster.
Och ta inte upp Ed.
Ni kommer bara gå i cirklar.
Hon måste förstå att du är min prioritet nu.
Det borde inte vara så. Du behöver din syster.
Bli sams.
Okej.
Jag ska duscha.
Ja.
-Och kom inte för sent! -Okej.
Jag läste din intervju med pastor Graham.
Den var fin.
Tack.
"Var slutar vår fria vilja och var börjar Guds vilja?"
Du verkar haft mycket att tänka på.
Ja, det har varit ett par stressiga månader.
Att vi inte pratar har inte gjort det lättare.
Jag hoppades att du skulle ha kontaktat henne.
-För att säga vad? -Jag vet inte.
Sträcka ut en olivkvist? Lugna ner situationen?
Dokumentärgrejen rörde upp större problem.
Ibland känner jag mig förvisad till barnbordet.
Ni litar inte på mig för att…
Jag tänkte inte så mycket på det när han sa det,
för du har så mycket på gång hela tiden, och du tar så mycket plats i vår familj
att Eds vilja att skapa nåt eget knappt skulle märkas av dig.
-Det är ett personligt projekt. -Jag håller med.
Därför kände jag att min man kunde anförtros det.
Och när du ensidigt la ner det kändes det som om du utövade din makt
och gjorde det tydligt att ansvaret stannar hos dig och bara dig i familjen.
Men det är inte ens sant.
Jag har stått till svars för dig hela livet.
Det är uppenbarligen inte vår dynamik längre.
Jag borde ha pratat med dig först.
Jag är ledsen.
Hur är det med Carolyn?
Jag läser nyheterna som alla andra. Jag vet att hon har det svårt.
-Mycket av det är överdrivet. -Det vet jag inte.
Alla rapporter om vår friktion har varit rätt exakta.
Det har inte varit lätt.
Paparazzilägret utanför gynekologens mottagning,
pressen kallar henne drogmissbrukare.
De publicerar bilder när hon lämnar terapin.
-Det är bara mycket. -Jag är ledsen.
För allt.
Det är beklagligt.
Jag trodde att det skulle vara över nu.
Jag säger att det går över, men…
Hon kanske inte vill höra det längre. Hon kanske bara vill veta sanningen.
Det är inte konstruktivt att älta sånt som är utom vår kontroll.
Kan du prata med henne?
Det känns som om hon är ensam på en ö.
Vi har inte pratat sen festen.
Jag tror inte jag är en idealisk förtrogen.
Vad pratar du om? Du har levt hela ditt liv i offentligheten,
och ändå lyckas du behålla ditt privatliv.
Ja, jämfört med dig. Men jag jobbade också hårt
och var tvungen att göra många val för att bibehålla det skenet av privatliv,
val du var mindre benägen att göra, vilket är okej, alla gör som de vill.
Men du är inte ensam längre, John. Du är ett paketerbjudande.
Hennes relation med pressen förändras inte förrän din gör det.
Ja.
Hej.
-Förlåt att jag är sen. -Nej, det är okej.
-Hej. -Hej.
-Jag gillar den här. -Tack.
Köpte jag den till dig?
Nej.
Min chef ringde precis från sin smekmånad. Han är på safari.
Pervot som berömmer dina nylonstrumpor?
-Han fick sparken. -För att han är pervers?
Nej, han dök upp hög på kokain på vår senaste börsintroduktion
och sa många dåliga saker på väldigt dålig mandarin.
Jag välkomnades av dina anhängare. Vi använder tydligen förnamn nu.
Ja, jag saknar när de kallade mig Carolyn. "Bitch" har inte samma klang.
Här.
-Vad är det här? -Vad menar du? Vi firar din befordran.
Min storasyster är vice vd på Morgan Stanley.
Jag vet inte vad du gör, men det är viktigt och jag är stolt.
Jag känner verkligen inte för att bli fotograferad just nu.
Vill du byta bord? Vi kan gå nån annanstans.
Nej, det är okej. De skulle ändå bara följa efter oss.
Jag öppnar den här när jag kommer hem.
Ringde mormor dig?
Nej. Hur så?
Hon sa att ni inte hade pratat på ett tag.
Jag tror att hon såg nåt om att du…
var beroende av Prozac och flippade ut.
Va?
Hon förstår inte hur det här funkar, att folk kan hitta på saker om dig.
Varför kunde hon inte bara ringa mig?
Jag vet inte. Jag tror att vissa känner
att eftersom du är så känd nu, är det olämpligt att ringa dig.
Du borde prata med nån.
-Jag pratar med dig. -Nej, jag menar allvar.
Hur går det med jobbet?
John och jag ska åka till London för att träffa annonsörer för George.
Jag pratar inte om Johns karriär.
Jag pratar om din. Vad gör du för dig själv?
Jag tvingar på en cirkus på alla som kommer inom fem meter från mig.
Vart ska jag ta vägen?
Så länge jag kan minnas har jag vetat vem jag är och vad jag vill
och nu känner jag mig…
förlamad.
Jag är livrädd för att göra fel eller dra mer uppmärksamhet till mig.
Jag gör det just nu.
-Vad säger John? -Han mår jättedåligt.
Han försöker vara stöttande, men det är konstigt,
för man förväntar sig att han ska vara expert på allt det här.
Han har aldrig förlorat sin anonymitet. Han har aldrig haft nån.
Du skulle kunna skutta nerför gatan med ett leende på läpparna
och de skulle ändå hitta nåt att skriva om dig,
för i slutändan säljer inte ett lyckligt par tidningar.
Varje historia behöver en vinkel. En protagonist och en antagonist.
John förkroppsligar en protagonist,
vilket betyder att du…
bara har en roll att spela.
-Redo? -Ja.
Okej.
Jävla fitta.
-John. -Vad är det?
Kom igen.
Ledsen, hon mår inte bra.
-Morgonillamående? -Nej.
Lös klänning. Gömmer hon en bebismage där under?
Nej, inget sånt.
John, vem har hon på sig?
Jag tror att det är Yamamoto.
Carolyn "Babykorg" Kennedy? Hon strålar!
Varsågod, kompis.
Hoppas du får en fin dag.
Jag ska äta middag med David Pecker efter jobbet ikväll,
så jag kommer hem sent.
Okej.
Vad är det?
"Rykten om Carolyn Bessette Kennedys graviditet blossade upp
på Guggenheim när hon dök upp med fylligare ansikte och buktande mage.
En gäst sa: 'Hon hade utan tvekan graviditetsglöden.'
En annan: 'Om hon är deprimerad syns det inte.'"
Du och jag försöker inte få barn just nu,
men tänk om jag var gravid och fick missfall?
Tänk om jag inte kunde bli gravid alls? Hur skulle alla rubriker kännas då?
Gör inte så här mot dig själv.
Du borde inte läsa den här skiten.
-Du läser allt som skrivs om dig. -Det är annorlunda.
Jag har hanterat det här hela livet.
De kallade mig en jävla fitta.
Vem gjorde det?
Jag visste… Jag visste att övergången aldrig skulle bli lätt.
Vem som helst som gifte sig med dig skulle ha fått kämpa mot allmänhetens åsikter…
men jag hade aldrig kunnat föreställa mig att bli kallad knarkare,
kokainhora, fitta,
varje gång jag lämnar min dörr, av män som bor utanför mitt hus!
Och jag vet. Jag vet att det är skitsnack,
men jag kan inte låta bli att tänka på…
mina vänner där hemma, mina lärare, mina kollegor på Calvin Klein,
min familj, som läser den här skiten
och tänker: "Vad hände med den lilla flickan?
Hon var så lovande."
Och folk säger: "Hon visste vad hon gav sig in på."
Men du visste inte ens vad vi gav oss in på.
Vi trodde att livet vi hade innan vi gifte oss
var det liv vi skulle komma hem till. Och John…
jag vet att du säger att du har pressen under kontroll, men det är…
Det börjar kännas som motsatsen.
Jag har inte sagt nåt av det här till dig för att…
jag älskar dig så mycket.
Det här ska vara den lyckligaste tiden i våra liv
och det är vad jag vill.
Jag vill det för dig, för oss och jag vill inte vara…
-Jag vill inte vara en belastning. -Det är du inte.
Jag vill inte att du ska känna att jag inte passar för det här, men jag…
Jag är så trött.
Kom.
Jag är så ledsen.
De lämnar oss inte ifred! De kommer inte…
-Var är hon? -Gömmer du henne i portföljen?
Oroa dig inte, vi ska inte bua.
Vad i helvete?
Vad är hans problem? Idiot.
Otroligt.
Vi jobbar häcken av oss och sen dyker han bara upp om han vill?
Jag är trött på det. Han är alltid…
Var var du? Vi hade ett personalmöte kl 09:00.
-Jag hade saker att ta hand om. -Vi har också saker att ta hand om.
Jag kan inte driva hela tidningen själv.
Ge mig en jävla minut!
Alla andra kanske är bekväma med att operera på John-tid, men inte jag.
Carolyn och jag går igenom en del saker…
Jag skiter i din fru! Jag är så trött på Carolyn
och den ändlösa sagan som är ditt privatliv!
Säg aldrig hennes jävla namn igen. Hör du mig?
Juristerna har väntat på att du ska skriva på tv-avtalet.
Jag bryr mig inte! Jag skriver på när jag är redo!
Eller ännu bättre, varför erbjuder du inte dig själv för tv-affären?
Åh, ja. Just det, ingen bryr sig ett skit om dig.
Du är en jävla tragedi.
Är det här vad du har horat ut mig för?
Har du nån aning om hur det är att stötta dig dygnet runt?
Du kan inte göra nåt själv.
Jag har varit din mamma och din jävla pappa!
Håll käften. Hör du mig?
Du är inget utan ditt namn.
Du är ett sympatifall med ett vackert leende.
Fan.
Dra åt helvete!
Ut ur mitt kontor!
Gärna.
Jag slutar.
Jag längtar tills resten av världen får se vilket skämt du är.
Fan.
Hej. Det är John.
Är du ledig ikväll?
Förlåt att jag är sen.
Jag sa ju att du kan kasta in hatten i ringen när du vill.
Vad hade du tänkt dig?
Inspirerad av boken "Once Upon A Time" av Elizabeth Beller
Översättning: Karin Tengroth