Inspirat din fapte reale. Orice asemănare are scop dramatic.
Ce ciudat e acasă!
Aș fi rămas pe barca aia, ca să navighez în jurul lumii.
Da? Nu te-ai săturat de mine după două săptămâni?
Ba da. Ne-am făcut tatuaje asortate ca să-ți arăt că vreau să mă lași în pace.
Stai așa! N-ar trebui să te trec pragul pe brațe?
Ce?
Mirele intră cu mireasa pe brațe, altfel aduce ghinion.
- Noi nu avem prag. - Fir-ar!
Mă scoți pe brațe din lift.
Ești soția mea.
- Sunt soția ta. - Nu mă pot abține.
- Nu e nevoie. - Bine.
- Domnule Kennedy! - Ce e?
Ce facem?
Te duc înăuntru și mă întorc după bagaje.
Bine.
Vă rog, faceți loc!
Oprah, Barbara Walters, The Today Show.
Toată lumea vrea să discute cu tine. Uite cine e vedeta acum!
Da, momentul ăsta chiar are nevoie de și mai multă publicitate!
Cum ajungem la mașină?
Se înghesuie să obțină primele poze cu noi doi ca soț și soție.
De asta am publicat poza în care îmi săruți mâna!
Îți promit că o să plece dacă îi lăsăm să ne facă câteva fotografii.
Apoi o să savurăm un brunch lung.
Zici că am sta să ne facă portret.
Ai uitat nebunia de ieri?
- Să vorbesc cu ei înainte? - Și ce să le spui?
Să-și facă pozele și apoi să plece.
Și să ne lase să ne reacomodăm.
O ofertă de pace.
Poți să dai tonul? Să cânte în armonie?
- Știi că sunt afon. - Aș fi vrut să știu înainte de nuntă!
Ai încredere în mine.
- Am încredere în tine. - Așa.
Bună!
Dacă-mi permiteți o clipă… O să cobor cu soția mea imediat.
Căsătoria e o schimbare majoră.
Pentru ea e și mai dificil. Era o cetățeană privată înainte.
Așa că vă rog să-i oferiți intimitate
cât timp se acomodează, lucru pe care îl voi aprecia.
- Mulțumesc! - Ce ne spui de…
- Cum a mers? - Grozav! O să te adore.
Deja te adoră. Uită-te la tine!
Am grijă de tine.
- Cum a fost în luna de miere? - Grozav! Recomand!
- Carolyn, îți place să fii căsătorită? - Vreți să faceți un John John?
Nu ne faci cinste mai întâi?
Cotele sunt de 3 la 1 că o să fie băiat.
Carolyn, nu ai gemeni în familie?
Mulțumim!
Jos de pe mașină!
…coboară geamul!
Haideți! Ce v-am spus eu?
N-o să plece nicăieri.
POVESTE DE DRAGOSTE
JOHN F. KENNEDY JR. ȘI CAROLYN BESSETTE
Domnul și doamna John F. Kennedy
Ce ne-au dăruit Caroline și Ed?
O pernă superbă, încrustată cu perle, cu inițialele noastre.
Am făcut lista cu stiliști pe care mi-ai cerut-o.
- Grozav! Când ne vedem cu ei? - Noi?
- Știi că nu lucrez aici, nu? - Pot să-ți aranjez un birou chiar acum.
Sper să mai am unul la Ralph Lauren după azi.
- Cum te simți în privința asta? - Bine, cred.
N-am mai avut un interviu de când lucram la Calvin Klein.
Te-a sunat chiar Ralph Lauren, deci cred că postul e al tău.
Da, asta mă neliniștește.
Vreau să fie datorită experienței mele, nu fiindcă…
Ești cea mai faimoasă femeie?
- Sunt mândru de tine. - Încă n-am primit slujba.
Sunt pregătit să fiu întreținut, așa că n-o da în bară!
Berman a mutat întâlnirea cu Allison Menno la 18:00.
Bine. Mulțumesc!
- Trebuie să plec. Urează-mi noroc! - N-ai nevoie.
Nu uita că o scoatem pe RoseMarie în oraș de ziua ei săptămâna asta.
N-am uitat că o scoatem în oraș sau că e ziua ei de naștere.
Baftă!
- Te iubesc. - Și eu. Pa!
Pa!
Ne bucurăm că ai venit!
Am vorbit despre faptul că ai fi grozavă în echipa noastră pentru totdeauna.
De când erai la Klein.
E un moment de cotitură. Veți fi listați la Bursă.
Mă bucur să pot ajuta cu tranziția asta, așa că vă mulțumesc!
Îmi pare rău. Nu…
Nu știam.
Nu știam…
Feedbackul clienților e că există un conflict de identitate de brand.
Nu e nici pentru pasionații de politică, nici pentru fanii tabloidelor.
Știu că au scăzut vânzările,
dar, după nuntă, aveți parte de foarte multă publicitate gratuită.
Soția ta e o senzație globală.
Michael a spus că nu v-ați simți confortabil
să apăreți pe copertă, dar, pentru imagine,
ar fi un succes răsunător.
Conform Page Six,
a primit oferte să apară în Vogue și în Harper's Bazaar.
Le-a refuzat pe amândouă.
Lămurește-mă! Nu vrei părerea lui Carolyn, dar ai pune-o pe coperta revistei?
Dacă ne ajută să nu ne scufundăm, da.
Vreau să spun
că stau sute de paparazzi în fața apartamentului vostru zilnic.
Folosiți-vă de asta în avantajul vostru!
Relația mea nu e soluția problemei noastre.
Carolyn depune mult efort
să nu atragă mai multă atenție și vreau să respect asta.
Deci asta iese din discuție.
Cum stăm cu emisiunea TV George?
Sunt dispus să fac introduceri, dar ne trebuie un prezentator.
Nu înțeleg de ce ești dispus să narezi documentarul lui Ed, dar emisiunea ta…
Ce?
Richard Plepler de la HBO mi-a spus că narezi un documentar despre tatăl tău,
pe care îl produce Ed.
E prima oară când aud asta.
Nu e distractiv să nu știi, nu?
Era un paparazzo pe hol care încerca
să mituiască portarul, fluturându-i lire în față.
Eram în Turcia de mai puțin de 12 de ore.
Măcar știm că ești faimos și în Orientul Apropiat.
- Ce a spus Carolyn? - Nu i-am spus.
- Nu voiam să stric excursia din prima! - N-am spus nimic.
Gin! Am câștigat de patru ori la rând. Încep să-mi fac griji.
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Nu vreau să fac mare caz. Am făcut o ecografie zilele trecute.
Au găsit niște noduli.
Bine. Ce înseamnă asta, mai exact?
Nu e ideal. Înseamnă că a revenit cancerul.
Se pare că s-a răspândit de la testicule la plămâni.
Nu ieșise negativă ecografia acum trei luni?
Și cu trei luni înainte, și cu un an înainte.
Doctorul are încredere că poate scoate toți nodulii.
L-ai cunoscut. Se poartă ca un director de închisoare.
Trebuie să te tratezi la NCI.
Îl cunosc pe director, dr. Klausner. Îl sun chiar acum.
Sună-l și pe chirurgul general, dacă tot!
Apreciez că îți faci griji, dar ne putem calma puțin?
Mi-ar plăcea să beau o tărie acum.
Bine.
Faci cinste, desigur.
Să-mi iau portofelul.
- Vii? - Da, vin imediat.
Nu știu cum au aflat că eram acolo.
Nu credeam că mă urmărește cineva.
Te-or fi văzut intrând.
- Ce le-ai spus? - Mi-am cerut scuze.
Le-am spus că i-ar putea afecta prezența mea în companie.
Îmi pare rău, iubito.
- Să-l sun pe Ralph? - Nu.
- Mă simt responsabil. - Nu. Ar trebui s-o lăsăm baltă.
- Ce o să-i spui lui Ed? - Să nu mai facă înțelegeri în numele meu.
Sau al tatălui meu.
Ai dreptul să fii supărat, dar dau petrecerea asta pentru noi.
Da, deși nu le-am cerut.
Puteai să fii tu în locul ei.
Faceți loc!
- John! - Carrie!
Carolyn!
Nu văd!
Carolyn!
Hai, prințeso!
Înapoi! Faceți loc!
Arată-ne ceva interesant!
Plecați de aici!
- Înapoi! Afară! - Ești bine?
- Da, sunt bine. - Sigur?
- Plecați! - E târziu. Haide!
Care e problema? E în fază preliminară…
Mi-ai pus numele pe un documentar despre tata, fără să mă consulți.
N-am spus că ești de acord. Am sugerat doar să te implicăm…
Dacă vrei să profiți așa de moștenirea tatei, bine!
Dar nu mă implica!
Atunci asta ce e?
La mulți ani
E în spirit de glumă.
Toți râd de familia noastră. Noi de ce n-am putea?
Nu e nostim, John. E de prost-gust și destul de penibil!
De când păzești tu imaginea familiei?
De când costumezi pe cineva drept presupusa amantă a tatei.
Ești atât de disperat să crești vânzările,
încât recurgi la trucuri ieftine și josnice?
Pe soțul tău nu-l deranjează imaginea mea pentru documentarul despre tata.
Am încheiat înțelegerea înainte să menționez numele tău.
Și cred că Caroline s-a simțit jignită că nu ai avertizat-o…
- Fugi de-aici, Ed! - Nu vorbi așa cu el!
Nu-i nimic.
Mi se pare uluitor că te plângi întruna
că vrei ca revista să aibă succes pe cont propriu,
dar continui să te folosești de imaginea ta.
Dacă ai fi riscat și tu ceva…
Am scris două cărți. Una e despre avantajul intimității.
Ar trebui s-o citești.
- Dacă știam că nu vrei să te implici, nu… - N-o să se implice nimeni!
Am rupt înțelegerea.
Doamne, ești incredibil!
Ai noroc că mama n-a putut veni.
De ce? Voia să țină alt toast?
I-ai spus de interviu?
Nu, dar i-am spus că am obținut un interviu.
- Cum crezi că a aflat presa? - Nu știu.
- Crezi că a fost vreo cunoștință? - Doamne, sper că nu!
N-are rost să-i ascundem asta mamei. Poate citi a doua zi în presă.
Mi-a spus că nu citește nicio publicație care mă menționează.
O să se distreze citind The Economist tot restul vieții.
Încerc să nu-i ofer satisfacție cât mai mult posibil.
O poți condamna? Ce naiba se petrece?
Nu știu. Adică…
Știam că va fi nebunie la întoarcere.
- Nu sunt naivă, dar e… - Diabolic.
Înainte să ne căsătorim,
erau câțiva fotografi în fața unui restaurant.
Făceau poze și plecau acasă, dar acum…
Nu mai pleacă nicăieri.
Dorm în corturi pe trotuar și parcă apar peste noapte.
Se pare că au ignorat discursul lui John despre luna de miere.
Da. Ar fi trebuit să-i dau câteva sfaturi.
I-aș fi spus să nu menționeze că nu mai sunt o cetățeană privată.
Mi se pare puțin ciudat că a cerut intimitate doar pentru tine.
De parcă i-ar conveni toată atenția. „Nu-mi deranjați soția fragilă!”
Mi-ar plăcea să văd cum gestionezi tu mii de reporteri.
- Vreau să beau ceva. - Bine, dar îți plătești consumația.
Ai ales organizații caritabile care să-ți poarte numele?
Să-mi poarte numele?
Jackie apăra activ patrimoniul cultural.
A salvat singură gara Grand Central Terminal.
Ți-am păstrat un loc în consiliul de la Municipal Art Society.
Și de la American Ballet.
Acum e momentul să-ți consolidezi acreditările filantropice,
înainte ca John să intervină.
- Carolyn, un pahar cu apă, te rog! - Îmi cer scuze. Vin imediat.
Ești bine?
Da. Te apăr de vrăjitoarele din East Hampton.
- Ce nebun ești! - Ei bine…
N-am mai fost la o petrecere pentru cei care n-au fost invitați la alta.
Din principiu, ar fi un coșmar să particip la așa ceva.
Așa e.
Apropo de oameni neinvitați,
am auzit că mama ți-a trimis agrafe de păr ca dar de nuntă.
- Și elastice de păr. - Și elastice de păr…
Nimic nu se compară cu furia unui Bouvier.
- I-am spus lui John s-o invite. - Da…
- Cum te simți? - De-a dreptul minunat.
John a spus că ai încredere în noul studiu clinic.
Așa a spus?
- Știi că el e optimist. - Știu.
Toată viața am trăit cu versiunea lui John asupra realității.
Din fericire, nu mai e responsabilitatea mea
să-i amintesc că e un simplu muritor și că nu se împlinește tot ce-și dorește.
Mult noroc!
Nu mă suna pentru sfaturi! M-am pensionat.
- Trebuie să fac turul. - Da.
- Mai vrei ceva? - Nu.
Auzi?
Ești de treabă.
Am auzit că ai vrea să te implici în viața politică.
Nu știam că încă lucrezi pentru unchiul Teddy.
Sunt consultant politic. Lucrez pentru toată lumea.
Da…
Se tot zvonește că partidul ar trebui să te pregătească.
Spun doar că „senator” sună mai bine decât „fost redactor-șef” la George.
- Vrei să-ți conving soția? - Nu! Să nu-i vorbești despre asta!
Știe să se integreze.
Încă o dată!
Putem merge jos, să luăm bomboane de la Edgar?
Credeam că nu mai întrebi. Haide!
Unde mi-e cealaltă fiică?
Oprește-te!
- Nu! - Scuze.
Uite! Suflă!
Ai nimerit! O minge foarte specială.
Unde e?
Să mergem sus! Nu e bine să stăm aici.
Pa!
- Ce faci? - Ce? Nu făceam…
Îmi pare rău. Nu vreau să-ți pun copiii în pericol…
Nu-i nimic.
M-a rugat să mergem după bomboane. Nu mă așteptam să ne facă poze.
Ți se par reținuți de obicei?
Știi că am limite stricte când vine vorba de copii și de presă,
așa că, dacă tu și John vreți să stați cu fetele,
trebuie să fiți foarte atenți la toți paparazzii care vă urmăresc.
Înțeleg. Încă încerc să mă obișnuiesc cu toată nebunia asta.
Mă așteptam ca măcar tu să-mi înțelegi situația.
N-am ales asta, Carolyn.
Tu puteai duce o viață diferită, dar ai ales-o pe asta.
L-am ales pe fratele tău, în ciuda acestei vieți.
Atunci nu știu ce să-ți spun.
Știu că nu te-ai asocia cu o persoană ca mine,
dar îl iubesc mult pe fratele tău și aș vrea să ne înțelegem.
Să ne întoarcem la petrecere! Am lipsit prea mult timp.
Ești bine?
O să fiu.
Văd cum ți se întorc rotițele în cap. La ce te gândești?
La picioarele tale reci!
E o perioadă dificilă, dar o să treacă.
Promit. Bine?
- Când? - În curând.
Știi cât de mult te iubesc?
- Cât de mult? - E incomensurabil.
Nu ești bun la matematică, așa că…
Aș vrea să rămânem așa pe veci.
- În pat? - Nu.
Aici.
Trăind clipa asta.
DOUĂ LUNI MAI TÂRZIU
Unde e Carolyn, John?
N-am văzut-o toată săptămâna.
RĂSFĂȚATĂ ÎN ORAȘ
Măcar nu mi-a menționat numele.
Da, CKB. Foarte subtil! Ca să n-o dai în judecată pentru calomnie?
Nicio publicație nu-și face griji
că-mi întinează reputația, așa că de ce ar face-o ea?
Te sun eu înapoi.
- Mamă, ce frig e afară! - Până unde ai alergat?
Până la catacombe.
Ai buzele reci.
Te antrenezi pentru ceva și nu știu eu?
- Dau jos kilogramele puse de sărbători. - Da, chiar te-ai neglijat.
- Am primit vreun colet? - Nu. De ce?
Trebuia să primesc un scenariu pentru Murphy Brown.
Joci vreun rol important în serial?
Nu. Doar o scenă cu Candice Bergen.
Îi dau noul număr al revistei George.
Dacă te fac personaj permanent? Cum o să alegi între faimă și George?
Nu cred că e un rol așa important, dar poate…
Glumeam, iubitule! Dar mă bucur să știu cum gândești.
Cum ai timp? Ai un program plin!
Din fericire, e treaba lui RoseMarie, nu a mea.
- Nu trebuia să mergi la dr. Waters? - Nu mi se pare potrivit pentru mine.
La ultima ședință i-am spus că nu pot dormi
și mi-a spus că mintea unei femei e un ocean de secrete.
Atât. A fost singura lui idee.
- Apropo, la ce oră iei prânzul? - La 14:00.
Nu cred că vrea să ne ciondănim la ora de vârf.
Ascult-o și nu te teme să-ți calci pe orgoliu dacă e nevoie.
Nu cred că o să cedeze.
- E foarte încăpățânată. - Vezi?
Nu te împaci cu sora ta așa.
Și nu vorbi despre Ed! O să ajungeți să vă învârtiți în cerc.
Vreau să înțeleagă că tu ești prioritatea mea.
N-ar trebui să alegi.
Ai nevoie de sora ta. Îndreaptă situația!
Bine.
Mă duc să fac duș.
- Să nu întârzii! - Bine.
Ți-am citit interviul cu pastorul Graham. A fost frumos.
Mulțumesc!
„Unde se termină liberul arbitru și unde începe voia Domnului?”
Pare că aveai multe gânduri.
Da, am avut două luni agitate.
N-a fost ușor nici că noi nu ne-am vorbit. Mă așteptam să iei legătura cu ea.
- Și ce să-i spun? - Nu știu.
Să încerci să vă împăcați? Să detensionezi situația?
Cred că documentarul a stârnit probleme mai mari.
Uneori mă simt trimis la masa copiilor, de parcă n-aveți încredere că eu…
N-am analizat prea mult când mi-a spus.
Tu ești mereu ocupat
și ești foarte important în familie,
așa că nu mi s-a părut mare lucru că Ed voia să facă ceva mărunt pentru el.
- E un proiect personal. - Așa e.
De asta aveam încredere în soțul meu.
Când ai rupt înțelegerea de capul tău, a părut că îți exerciți influența
ca să arăți că doar tu poți să faci bani în familia asta.
Nu e adevărat!
Ți-am dat socoteală toată viața.
E clar că nu mai e cazul.
Trebuia să vorbim înainte să rup înțelegerea. Îmi pare rău.
Cum rezistă Carolyn?
Citesc și eu știrile. Știu că-i e greu.
- Multe lucruri sunt exagerate. - Nu știu ce să zic.
Articolele despre cearta noastră au fost precise.
E clar că n-a fost ușor.
Paparazzii o așteaptă la cabinetul de ginecologie,
presa scrie că e dependentă de droguri și publică poze când pleacă de la terapie.
- E prea mult. - Îmi pare rău.
Pentru tot.
E deplorabil.
Mă așteptam să se fi terminat deja.
Îi tot spun că va trece, dar…
Poate că nu vrea să mai audă asta, ci doar să-i spui adevărul.
Să nu insistăm asupra lucrurilor pe care nu le putem controla.
Poți vorbi cu ea?
Pare singură pe o insulă acum.
N-am mai vorbit de la petrecere. Nu cred că sunt confidenta ideală.
Ce tot spui?
Ai trăit în atenția publicului, dar ai reușit să ai intimitate.
Da, față de tine.
Dar am și muncit din greu
și am făcut multe alegeri ca să-mi mențin intimitatea,
ceea ce tu n-ai fost dispus să faci, dar fiecare cu ale lui.
Nu mai ești pe cont propriu, John. Ai o parteneră.
Relația ei cu presa nu se va schimba dacă nu schimbi situația ta.
Da.
Bună!
- Scuze că am întârziat. - Nu-i nimic.
- Bună! - Bună!
- Îmi place haina! - Mulțumesc!
- Eu ți-am cumpărat-o? - Nu.
M-a sunat șeful din luna de miere. E în safari!
Perversul care-ți face complimente?
- Nu, ăla a fost concediat. - Din cauza asta?
Nu, a venit drogat la ultima prezentare de ofertă
și a spus multe cuvinte urâte într-o chineză stricată.
M-a întâmpinat gașca ta de afară. Se pare că ne tutuim.
Da, mi-e dor să-mi spună Carolyn. „Scorpie” nu sună la fel de bine.
Poftim!
- Ce-i asta? - Cum adică? Sărbătorim promovarea ta.
Sora mea e vicepreședinte la Morgan Stanley.
Încă nu știu exact cu ce te ocupi,
dar știu că e foarte important și sunt foarte mândră.
Doamne, nu am chef să mi se facă poze acum!
Ne mutăm la altă masă? Putem pleca în altă parte.
Nu, e în regulă. Oricum, ne-ar urmări.
Îl deschid acasă.
Te-a sunat bunica?
Nu. De ce?
A zis că n-ați mai vorbit.
Cred că a citit
că ești dependentă de Prozac și s-a speriat.
Ce?
Nu înțelege cum funcționează presa, care poate inventa chestii despre tine.
De ce nu mă sună?
Nu știu. Cred că oamenii se gândesc
că, fiind atât de faimoasă acum, te-ar deranja.
Vorbește cu cineva!
- Vorbesc cu tine. - Nu, pe bune.
Cum stai cu munca?
Eu și John o să ne vedem la Londra cu agenții de publicitate pentru George.
Nu mă refer la cariera lui John. Vorbesc despre a ta. Ce faci pentru tine?
Fac circ când se apropie cineva la 2 m de mine.
Unde să mă duc?
Încă de când eram mică,
am știut exact cine sunt și ce vreau,
iar acum mă simt…
paralizată.
Mi-e frică să nu greșesc sau să atrag și mai multă atenție.
Fac asta chiar acum.
- Ce zice John? - Se simte prost.
E optimist, mă încurajează, dar e ciudat. Te-ai aștepta să fie expert în asta, dar…
Nu știe cum e să ieși din anonimat.
Chestia e că poți ieși pe stradă cu un zâmbet larg pe față
și tot ar găsi ce să scrie despre tine.
Un cuplu fericit nu e atât de interesant, încât să aducă vânzări.
Presa are nevoie de dramă.
Un protagonist și un antagonist.
John e întruchiparea vie a protagonistului,
ceea ce înseamnă că tu poți juca un singur rol.
MUZEUL GUGGENHEIM
- Gata? - Da.
Bine.
Târfă nenorocită!
- John! - Ce?
- Pe bune? - Scuze, nu se simte bine.
- Are grețuri? - Nu.
Ce rochie largă! Ascunde o sarcină?
Nu, în niciun caz.
John, ce designer poartă?
O să-i măcelăresc numele, dar cred că Yamamoto.
RUBRICA DE SPORT NU MAI EXISTĂ O DATĂ VIITOARE
E Carolyn gravidă? Radiază!
Poftim, băiete!
Să ai o zi bună!
Iau cina cu David Pecker după muncă, așa că ajung târziu acasă.
Bine.
Ce e?
„Au apărut iar zvonuri despre sarcina lui Carolyn Bessette Kennedy
la Guggenheim, unde s-a prezentat
cu o față vizibil mai rotundă și burtică.
Un invitat a spus că radia de la sarcină.
Altul a spus că nu se vede că e deprimată.”
Nu încercăm să avem un copil, dar dacă aș suferi un avort spontan?
Dacă n-aș putea să rămân gravidă? Cum m-aș simți citind asta?
Nu-ți face sânge rău!
- N-ar trebui să citești prostiile astea. - Tu citești tot.
E altceva.
Toată viața am avut parte de asta.
M-au făcut „târfă nenorocită”.
Cine?
Știam că tranziția asta nu va fi ușoară.
Orice femeie care s-ar fi măritat cu tine ar fi fost judecată de public, dar…
nu mi-am închipuit că o să aud că sunt dependentă de droguri,
zdreanță drogată sau târfă,
de fiecare dată când ies pe ușă, de la bărbații din fața casei mele!
Știu că sunt niște tâmpenii,
dar nu pot să nu mă gândesc…
la prietenii mei de acasă, la profesori, la colegii de la Calvin Klein,
la familia mea, care citesc toate prostiile astea
și se întreabă: „Ce a pățit fetița aia?
Avea atât de mult potențial!”
Oamenii vor spune că știam în ce m-am băgat.
Dar nici tu nu știai ce ne aștepta.
Amândoi credeam că vom avea aceeași viață ca înainte de nuntă.
Știu că spui că ții presa sub control, dar…
începe să pară că nu.
Și nu ți-am spus toate astea, fiindcă…
te iubesc foarte mult.
Trebuia să fie cea mai fericită perioadă. Asta îmi doresc.
Vreau asta pentru amândoi. Nu vreau să fiu…
- Nu vreau să fiu o povară. - Nu ești.
Nu vreau să crezi că nu pot să fac față, doar că…
sunt epuizată.
Vino aici!
Îmi pare tare rău.
Nu ne lasă în pace! Nu…
- Unde e? - O ascunzi în servietă?
N-o s-o huiduim!
Ce naiba?
Care-i problema lui? Ce nesimțit!
Incredibil!
Noi muncim pe rupte aici, iar el vine doar dacă vrea?
M-am săturat! Mereu e…
Unde ai fost? Am avut ședință la 09:00.
- Am avut treabă. - Și noi avem treabă aici!
Nu pot conduce revista singur.
Lasă-mă o clipă, te rog!
Poate că pe ceilalți nu-i deranjează
să lucreze când ai tu chef, dar eu nu sunt ca ei.
- Eu și Carolyn avem niște probleme… - Mi se rupe de soția ta!
Serios, m-am săturat de Carolyn și de viața ta personală!
Să nu-i mai pronunți numele! Ai auzit?
Trebuia să semnezi contractul cu televiziunea.
Nu-mi pasă! Semnez când sunt pregătit!
De fapt, de ce nu semnezi tu cu televiziunea?
Corect, nu dă nimeni doi bani pe tine.
Ești irecuperabil!
Asta e? Pentru asta m-ai prostituat?
Ai idee ce viață duc ca să te susțin nonstop?
Nu poți face nimic singur. A trebuit să-ți fiu și mamă, și tată!
Taci dracului! Mă auzi?
Nu ești nimic fără numele tău. Ești frumușel, dar demn de milă.
La dracu'!
Du-te dracului!
Ieși dracului din biroul meu!
Cu plăcere.
Demisionez.
Abia aștept să vadă restul lumii ce ratat ești!
Fir-ar!
Bună! Sunt John. Ești liberă diseară?
Scuze de întârziere.
Ți-am spus că poți intra când vrei în politică.
La ce te-ai gândit?
Subtitrarea: Iulia Ștefan