Inspirert av ekte hendelser. Med fiksjon. Likheter er av dramatiske grunner.
Rart å være tilbake.
Skulle gjerne blitt på den båten,
og seilt jorden rundt.
Ja? Ble du ikke lei av meg etter de to ukene?
Ja, de matchende tatoveringene vi tok,
var min måte å si jeg trenger avstand.
Vent litt.
Skal jeg ikke bære deg over terskelen?
Hva?
Brudgommen skal bære sin nye brud gjennom døren. Ellers går det skeis.
Vi har ikke døråpning.
Faen.
Du kan bære meg ut av heisen.
Du er kona mi.
-Jeg er kona di. -Klarer ikke slutte å si det.
Det trenger du ikke.
Bra.
Mr. Kennedy.
Unnskyld?
Hva skal vi gjøre?
Jeg tar deg med inn, så henter jeg bagasjen.
Ok.
Kom igjen. Gi oss litt plass.
Oprah, Barbara Walters, The Today Show.
Alle vil snakke med deg.
Se hvem som er ballets dronning nå.
Ja, det er akkurat det dette øyeblikket trenger: mer publisitet.
Hvordan kommer vi oss til bilen?
Vel, alle vil bare ha
de første offisielle bildene av oss som mann og kone.
Derfor vi ga ut bildet av at du kysset hånden min.
Hør her, jeg lover deg,
om vi går ned og lar dem ta et par bilder,
drar de.
Og så kan du og jeg gå og ha en fin, lang brunsj.
Høres ut som vi skal posere for et portrett.
Husker du ikke hvor sprøtt det var i går?
Hva om jeg snakker med dem først?
Ja, og sier hva?
De kan få bildene sine, men må holde seg unna.
Og gi oss litt rom mens vi akklimatiserer oss.
En forsoningsgave.
Kanskje du kan lede dem i sang også?
-Få alle til å harmonisere? -Du vet jeg er tonedøv.
Skulle visst det før vi giftet oss.
Bare stol på meg.
Jeg stoler på deg.
Bra.
Hallo. Hei.
Om dere kan gi meg et øyeblikk, skal jeg hente kona mi.
Jeg ber bare om… Å gifte seg er en stor overgang.
For henne, som var privat borger for bare to uker siden, er den enda større.
Så jeg ber bare om at alt privatliv dere kan gi henne
mens hun gjør den justeringen, vil bli satt stor pris på.
-Takk. -John, hva med…
-Hvordan gikk det? -Flott.
De vil elske deg.
De elsker deg allerede. Se på deg.
Jeg passer på deg.
-Hvordan var bryllupsreisen? -Flott. Jeg anbefaler det.
Carolyn nyter du livet som gift?
-Noen små John-er på vei? -Skal du ikke spandere en drink først?
Vegas satt oddsen 3 mot 1 på at det er en gutt.
Ligger ikke tvillinger i familien?
Takk. Setter pris på det.
Hei. Bort fra bilen.
…rulle ned vinduet?
Kom igjen, folkens. Hva sa jeg?
Jeg tror ikke de drar.
Hva ga Caroline og Ed oss?
En vakker perlebelagt pute med monogrammene våre på.
Jeg har laget listen over stylister du ba om.
Flott. Når kan vi møte dem?
Vi?
Du vet vel at jeg ikke jobber her?
Jeg kan ordne et kontor til deg nå.
Forhåpentligvis har jeg et hos Ralph Lauren etter i dag.
Hva syns du om det?
Bra, tror jeg.
Har ikke vært på jobbintervju siden jeg begynte hos Calvin Klein.
Ralph Lauren ringte deg,
så jeg tror jobben er din.
Det er det som gjør meg nervøs.
Jeg vil det skal være på grunn av kvalifikasjonene mine, ikke…
Fordi du er USAs mest berømte kvinne?
Jeg er stolt av deg.
Jeg har ikke fått jobben.
Jeg er klar til å bli tatt vare på, så ikke rot det til.
Berman utsatte møtet med Allison Menno til 18.00.
Ok. Takk.
Jeg må gå. Ønsk meg lykke til.
Du trenger det ikke.
Ikke glem at vi tar med Rosemarie ut på bursdagen hennes denne uken.
Jeg glemte ikke at vi tar henne med ut,
eller at hun har bursdag.
Lykke til.
-Glad i deg. -Glad i deg også. Ha det.
Ha det.
Vi kunne ikke vært gladere for å ha deg her.
Vi har snakket om hvor fantastisk det ville vært
-å ha deg på dette laget for alltid. -Lenge før du forlot Calvin Klein.
Stort øyeblikk for selskapet. Å forberede seg på børsnotering.
Jeg er så glad for at jeg kan hjelpe med å lede overgangen, så takk.
Jeg er så lei for det.
Jeg ante det ikke.
Ante det ikke.
Tilbakemeldingene fra mediekjøpere er at vi har en merkevareidentitetskonflikt.
Ikke intellektuelt nok for nerder eller glinsende nok for tabloidforbrukere.
Jeg innser at det ikke er ideelt,
men du har forbløffende mye gratis media i kjølvannet av bryllupet.
Kona di er en global sensasjon.
Michael nevnte at dere ikke ville like
å posere på forsiden, men fra et PR-synspunkt
ville det vært enormt.
Ja, og ifølge Page Six
har hun blitt tilbudt forsiden av Vogue og Harper's Bazaar.
Hun takket nei til begge.
Du vil ikke ha Carolyns hjelp, men du vil ha henne på forsiden?
Om det gjør at vi ikke er et synkende skip? Ja.
Dere har hundre paparazzier utenfor leiligheten dag ut og dag inn.
Du kan like gjerne bruke det til din fordel.
Forholdet mitt er ikke løsningen på problemet vårt.
Carolyn prøver bevisst å ikke tiltrekke mer oppmerksomhet. Det vil jeg respektere.
Det er utelukket.
Hva med TV-programmet George?
Jeg sa at jeg kan gjøre en introduksjon til hver episode,
-men vi trenger fortsatt en vert. -Altså,
du vil være forteller i Eds dokumentar, men ditt eget program…
Vent, hva?
Snakket med Richard Plepler.
Han sa du skal være forteller i en dokumentar om faren din,
som Ed er sjefsprodusent for.
Dette er første gang jeg hører om det.
Ikke gøy å bli holdt utenfor, hva?
Jeg gikk ned til lobbyen. En paparazzo
prøvde å bestikke portvakten, og han viftet lira i ansiktet hans.
Vi hadde vært i Tyrkia i mindre enn tolv timer.
Vi vet i det minste at dere har appell i Midtøsten.
-Hva sa Carolyn? -Jeg sa det ikke til henne.
Jeg ville ikke ødelegge turen vår med en gang.
Jeg sa ingenting.
Gin. Jeg har vunnet fire kamper på rad. Jeg begynner å bli bekymret.
Går det bra?
Ja, det går bra.
Jeg vil ikke gjøre noe ut av det.
Jeg hadde legeundersøkelse her om dagen.
De fant noen klumper.
Ok.
Hva betyr det?
Det er ikke ideelt.
Kreften er tilbake.
Den hoppet visst fra ballene til lungene.
Hadde du ikke en negativ skanning for tre måneder siden?
Og tre måneder før det. Og ett år før det.
Uansett, legen er sikker på at han kan fjerne alle.
Du har møtt ham.
Han er som en fengselsdirektør, så…
Du må få behandling på NCI.
Jeg kjenner direktøren, dr. Clauser. Jeg ringer ham nå.
Kan du ikke ringe kirurgen mens du er i gang?
Hør her. Jeg setter pris på omtanken, men kan vi ta en pause?
Jeg vil helst gå og ta en skikkelig drink.
Ja, ok.
Du spanderer, åpenbart.
La meg hente lommeboken.
Kommer du?
Ja, jeg kommer straks.
Jeg vet ikke hvordan de fant ut at jeg var der.
-Jeg trodde ikke noen fulgte etter meg. -Ja, noen må ha sett deg gå inn.
Hva sa du til dem?
Jeg sa bare unnskyld.
Jeg sa at tilstedeværelsen min i selskapet ville være en byrde.
Beklager, kjære.
-Skal jeg ringe Ralph? -Nei.
-Føler meg ansvarlig. -Nei.
Jeg syns vi skal la det være.
Tenkt på hva du skal si til Ed?
Ja. Slutt å bruke navnet mitt i forretningsavtaler.
Og min fars.
Du har rett til å være opprørt. De holder denne festen for oss.
Ja, en fest vi ikke ba om.
Det kunne ha vært deg.
Kom igjen, lag litt plass.
-John. -Carrie!
Carolyn!
Jeg kan ikke se.
Carolyn.
Kom igjen, prinsesse.
Rygg unna. Gi oss litt plass!
Gi oss noe å jobbe med!
Kom deg vekk!
-Trekk unna. -Går det bra?
-Ja. -Er du sikker?
-Kom deg ut. -Det er sent. La oss gå.
Hva er problemet? Dette er i en tidlig fase…
Du satte navnet mitt på noe om faren min uten å snakke med meg.
Jeg sa ikke at du gikk med på det. Jeg foreslo at vi involverte deg…
Om det er slik du vil tjene på arven etter faren vår, greit.
Bare hold meg utenfor.
Hva med dette?
Gratulerer, president.
Det er humor.
Alle andre får gjøre narr av familiehistorien. Hvorfor ikke vi?
Fordi det ikke er morsomt.
Faktisk er det tonedøvt og utrolig pinlig.
Når ble du forvalter av familiearven?
Siden du begynte å kle ut kjendiser som vår fars påståtte elskerinne.
Er du så desperat etter å øke salget
at du må ty til billige, usmakelige PR-stunt?
Mannen din bryr seg ikke om det.
Han utnytter publisiteten min til en dokumentar om faren vår.
For det første ga de grønt lys før jeg nevnte navnet ditt,
og for det andre tror jeg Caroline ble mer såret
for at du ikke sa…
-Drit og dra, Ed. -Ikke snakk sånn til ham.
Det går bra.
Gud, det som forbløffer meg, er at du klager konstant
over at du vil at bladet skal klare seg på egne meritter,
men får det til å handle om deg.
Om du hadde tatt en sjanse og prøvd noe…
Jeg har skrevet to bøker. Om privatlivets fortrinn.
Du bør lese dem.
Hadde jeg visst du ikke vil være med i dokumentaren,
-hadde jeg ikke… -Ingen vil være med.
Jeg stoppet den.
Herregud, du er utrolig.
Flaks for deg at mamma ikke kunne komme.
Planla hun en ny tale?
Fortalte du om intervjuet?
Nei, jeg sa jeg hadde et.
Hvordan tror du pressen fant det ut?
Jeg vet ikke.
Noen jeg fortalte det til?
Herregud, jeg håper ikke det.
Ingen vits å holde mamma uvitende om dette.
Hun kan lese om det i pressen neste dag.
Hun avstår fra enhver publikasjon
som nevner meg.
Hun vil kose seg med å lese The Economist resten av livet.
Prøver bare å unngå "det var det jeg sa" så lenge som mulig.
Kan du klandre henne? Hva faen er det som skjer?
Jeg vet ikke.
Jeg mener…
Jeg visste det ville bli litt sprøtt da vi kom tilbake.
-Jeg er ikke naiv, men dette er… -Det er djevelsk.
Før vi giftet oss,
var det noen få utenfor en restaurant.
De tok bilder og dro hjem,
men nå…
De drar ikke hjem.
De sover i telt på fortauet vårt og formerer seg over natten.
Jeg tror vi trygt kan si at talen til John falt for døve ører.
Ja. Burde nok ha jobbet med den.
Ville rådet ham til å ikke si til pressen at jeg ikke er privatperson lenger.
Jeg syns bare det er litt rart at han bare ba om privatliv for deg.
Som om all oppmerksomheten er ok for ham.
"Ikke gjør min skjøre kone opprørt."
Ok. Jeg vil se deg prøve å håndtere tusen journalister.
Trenger en drink.
Ok, men jeg tror ikke det er åpen bar.
Tenkt på hvilke veldedigheter du vil låne navnet ditt til?
Låne navnet mitt?
Jackie var en iherdig naturverner.
Hun reddet Grand Central Terminal.
Vi har holdt av et styresete for deg i Municipal Art Society.
I American Ballet også.
Nå må du styrke dine filantropiske meritter
før John gjør det, for å si det sånn.
Carolyn, kan jeg få et glass vann?
Beklager. Unnskyld meg et øyeblikk.
Går det bra?
Ja. Jeg beskytter deg mot heksene i East Hampton.
Du er sprø, vet du det?
Vel…
Aldri vært på en fest for folk som ikke ble invitert til en annen.
I prinsippet ville det være mitt personlige helvete å komme som gjest.
Ja.
Apropos folk som ikke er invitert,
jeg hørte moren min sendte deg hårspenner som bryllupsgave.
-Og hårstrikker. -Og hårstrikker.
Helvete har intet raseri som en forsmådd Bouvier.
Jeg ba John invitere henne.
Ja.
Hvordan føler du deg?
Helt topp.
John sa du var optimistisk angående den nye kliniske studien.
Sa han det?
-Han kan bare tenke positivt. -Jeg vet det.
Jeg har hatt plass på første rad til John sin versjon av virkeligheten hele livet.
Heldigvis er det ikke lenger mitt ansvar å minne ham på at han er dødelig,
og at han ikke kan gjøre ting til virkelighet fordi han vil.
Lykke til.
Ikke ring og be meg om råd. Jeg er pensjonert.
-Ok, jeg må ta runden. -Ja.
-Trenger du noe mer? -Det går bra.
Hei.
Du takler ting bra.
Hva er det jeg hører om at du muligens dypper tåa i politiske farvann?
Visste ikke at onkel Teddy har deg på lønningslisten.
Jeg er politisk konsulent. Jeg er på alles lønningsliste.
Ja.
Det har vært mye prat på bakrommet
om hvordan partiet best kan bruke deg.
Jeg sier bare
at senator høres mye bedre ut enn tidligere redaktør av George.
-Skal jeg smiske med kona di? -Nei.
Ikke si noe til henne om dette.
Hun er flink med folk.
Igjen, igjen.
Kan vi gå ned og få godteri av Edgar?
Trodde aldri du ville spørre. Kom igjen.
Hvor er den andre datteren min?
Slutt.
-Aldri. -Unnskyld meg.
Der er den. Blås på.
Du har rett.
Veldig spesiell ball.
Hvor?
Hei, la oss gå opp.
Ja, vi vil ikke være her nede.
Ha det.
Hva gjør du?
Hva? Jeg skulle ikke…
Jeg er så lei for det.
Jeg vil ikke sette barna dine i fare…
Det går bra.
Hun ba meg med for å hente godteri. Trodde ikke de ville ta bilder av oss inne.
Vanligvis viser de tilbakeholdenhet?
Du vet at jeg har strenge grenser
angående barna mine og pressen.
Om du og John skal tilbringe tid med dem,
må du være veldig oppmerksom på denne galskapen du tar med overalt.
Jeg forstår.
Jeg prøver fortsatt å venne meg til galskapen.
Skulle tro at du av alle hadde empati for situasjonen min.
Jeg valgte ikke dette.
Du kunne levd et annet liv,
men du valgte dette.
Jeg valgte broren din til tross for dette livet.
Da vet jeg ikke hva jeg skal si.
Jeg vet at jeg ikke er som de du vanligvis omgås.
Jeg elsker broren din mer enn noe annet,
og jeg vil ikke at det skal være fiendskap mellom oss.
Vi bør gå tilbake til festen. Vi har vært borte lenge.
Går det bra?
Det går bra.
Jeg ser at du tenker på noe.
Hva tenker du på?
Hvor kalde føttene dine er.
Jeg vet vi er midt oppi det nå. Dette går over.
Jeg lover. Ok?
-Når? -Snart.
Vet du hvor høyt jeg elsker deg?
Hvor høyt?
Det er umulig å kvantifisere.
Du er ikke så flink i matte. Så…
Skulle gjerne blitt her for alltid.
-I sengen? -Nei.
Bare her.
I dette øyeblikket.
TO MÅNEDER SENERE
Hvor er hun, John?
Vi har ikke sett henne på en uke.
BORTSKJEMT I BYEN
Skjulte i alle fall identiteten min.
CKB. Ja, veldig subtilt.
Så du ikke kan saksøke henne?
Ingen andre publikasjoner er bekymret
for å sverte ryktet mitt, så hvorfor skulle hun være det?
Jeg ringer deg tilbake.
-Det er iskaldt der ute. -Hvor langt løp du?
Opp til katakombene.
Du har kalde lepper.
Trener du til noe jeg ikke vet om?
Julevekten går ikke ned av seg selv.
Ja, du har virkelig latt det skure.
Ble noe sendt til meg?
Nei. Hvordan det?
En av Murphy Brown-produsentene skal sende meg et manus.
Har du en stor rolle i serien?
Nei, det er bare én scene med Candice Bergen.
Jeg gir henne en kopi av den nye utgaven av George.
Hva om de gjør deg til en fast karakter?
Hvordan velge? Hollywood-stjerne eller George?
Det er ikke en så stor rolle, men kanskje Hollywood.
Kjære, jeg tullet.
Godt å vite hva du tenker.
Hvordan har de tid? Timeplanen din er sinnssyk.
Heldigvis er det Rosemaries problem, ikke mitt.
Skulle ikke du møte dr. Waters i dag?
Han er ikke noe for meg.
Forrige gang sa jeg at jeg ikke fikk sove,
og han sa at en kvinnes sinn er et hav av hemmeligheter.
Det var alt. Det var den eneste innsikten.
Apropos helbredelse, når tar du lunsjpause?
-Klokken to. -Ja.
Jeg tror ikke hun vil at vi skal krangle i lunsjen.
Ja, bare hør på henne.
Ikke vær redd for å svelge stoltheten om du må.
Men jeg tror ikke hun vil innrømme noe.
-Hun er den staeste jeg kjenner. -Ok, det der
hjelper ikke angående søsteren din.
Og ikke ta opp Ed.
Dere to vil bare gå i sirkler.
Hun må forstå at du er prioriteten min nå.
Burde ikke være enten eller.
Du trenger henne.
Bli venner igjen.
Greit.
Jeg går og dusjer.
Ja.
-Og ikke kom for sent! -Ok.
Jeg leste intervjuet ditt med pastor Graham.
Det var vakkert.
Takk.
"Hvor ender vår egen frie vilje, og hvor begynner Guds?"
Høres ut som du hadde mye å tenke på.
Det har vært et par stressende måneder.
At vi ikke har hatt kontakt, har ikke gjort det lettere.
Jeg håpet du skulle kontaktet henne.
-For å si hva? -Jeg vet ikke.
Slutte fred? Ikke la situasjonen eskalere?
Jeg tror bare hele dokumentar-greia vekket
noe mer problematisk i meg.
At jeg føler meg forvist til barnebordet
og ikke har tillit til å mene noe…
Jeg tenkte ikke mye på det da han sa det til meg,
og fordi du allerede har så mye på gang hele tiden
og tar så mye plass i familien vår,
ville det at Ed ville gjøre noe selv,
knapt merkes for deg.
-Det er et personlig prosjekt. -Enig.
Derfor følte jeg at mannen min kunne få ansvaret.
Og da du stoppet det,
føltes det som du brukte innflytelsen din
og gjorde det klart at det er kun du som bestemmer i familien.
Men det er ikke sant.
Jeg har stått til ansvar for deg hele livet.
Det er åpenbart ikke dynamikken vår lenger.
Jeg burde snakket med deg først.
Beklager.
Alt vel med Carolyn?
Jeg leser nyhetene som alle andre. Jeg vet hun har slitt.
-Mye av det er overdrevet. -Jeg vet nå ikke det.
Alle rapportene om friksjonen vår har vært presise.
Det har åpenbart ikke vært lett.
Paparazziene er utenfor gynekologens kontor,
pressen kaller henne narkoman.
Publiserer bilder av at hun forlater terapi-timen.
-Det er bare mye. -Jeg er lei for det.
For alt.
Det er avskyelig.
Jeg trodde virkelig at dette ville være over nå.
Jeg sier at det går over, men…
Kanskje hun ikke vil høre det lenger.
-Kanskje hun vil vite sannheten. -Jeg syns ikke det er konstruktivt
å dvele ved noe som er utenfor vår kontroll.
Kan du snakke med henne?
Hun er veldig alene nå.
Vi har ikke snakket sammen siden festen. Vet ikke om jeg er en ideell fortrolig.
Hva? Du har levd hele livet i offentlighetens søkelys.
Likevel opprettholder du privatlivet.
Ja, sammenlignet med deg.
Men jeg jobbet også veldig hardt
og måtte ta mange valg for å opprettholde den typen privatliv,
valg dere var mindre tilbøyelige til å ta. Det er deres valg.
Men du er ikke alene lenger, John. Du er en pakkeavtale.
Forholdet hennes til pressen endrer seg ikke før ditt gjør det.
Ja.
Hei.
-Beklager at jeg er sen. -Det går bra.
-Hei. -Hei.
-Jeg liker denne. -Takk.
Kjøpte jeg den til deg?
Nei.
Sjefen min ringte meg fra bryllupsreisen. Han er på safari.
Pervoen som liker strømpebuksene dine?
-Nei, han fikk sparken. -For å være pervo?
Nei, han dukket opp rusa på vår siste anbudspresentasjon
og sa mange stygge ting på dårlig mandarin.
Møtte følgesvennene din utenfor. Vi er visst på fornavn nå.
Jeg savner da de kalte meg Carolyn.
"Hurpe" høres ikke like bra ut.
Vær så god.
-Hva er dette? -Hva mener du?
Vi feirer forfremmelsen din.
Storesøsteren min er visepresident på Morgan Stanley.
Jeg vet fortsatt ikke helt hva du driver med,
men jeg vet at det er veldig viktig, og jeg er veldig stolt.
Jeg har ikke lyst til å bli tatt bilde av akkurat nå.
Vil du bytte bord? Vi kan gå et annet sted.
Nei, det går bra. De følger etter oss uansett.
Jeg åpner denne når jeg kommer hjem.
Har bestemor ringt deg?
Nei. Hvordan det?
Sa hun ikke har snakket med deg på en stund.
Jeg tror hun så noe om at du
er avhengig av Prozac, og friket ut.
Hva?
Hun forstår ikke hvordan dette fungerer. At folk kan finne på ting om deg.
Hvorfor kunne hun ikke bare ringe meg?
Jeg vet ikke. Jeg tror noen tenker
at fordi du er så berømt nå,
er det påtrengende å ringe deg.
Du bør snakke med noen.
-Jeg snakker med deg. -Jeg mener det.
Hva med jobb?
John og jeg skal til London
for å møte de europeiske annonsørene i George.
Jeg snakker ikke om Johns karriere.
Jeg snakker om din. Hva gjør du for deg selv?
Jeg påtvinger alle som kommer i nærheten av meg, et sirkus.
Hvor skal jeg dra?
Jeg føler at så lenge jeg kan huske,
har jeg visst hvem jeg er og hva jeg vil,
og nå føler jeg meg bare…
lammet.
Jeg er livredd for å gjøre noe galt eller tiltrekke mer oppmerksomhet.
Jeg gjør det nå.
-Hva sier John? -Han syns det er fælt.
Prøver å være positiv og støttende. Rart,
for man venter at han er ekspert på dette, men…
Han har ikke mistet anonymiteten. Har aldri opplevd det.
Saken er at du kan gå ned gaten med et smil om munnen,
og de vil fortsatt finne noe å skrive om deg,
for til syvende og sist selger ikke et lykkelig par aviser.
Alle historier trenger en vinkel.
En protagonist og en antagonist.
John er legemliggjøringen av en protagonist.
Det betyr
at du bare har én rolle å spille.
GUGGENHEIM-MUSEET
-Klar? -Ja.
Ok.
Jævla fitte.
-John. -Hva er det?
Kom igjen.
Hun føler seg ikke bra.
-Morgenkvalme? -Nei.
Løs kjole i kveld. Skjuler hun en kul under der?
Nei, ikke noe sånt.
John, hvem har hun på?
Kanskje jeg tar feil, men jeg tror det er Yamamoto.
NEI NESTE GANG
Carolyn "Baby-net" Kennedy? Hun gløder!
Vær så god, kompis.
Ha en fin dag, ok?
Jeg har en middag med David Pecker etter jobb i kveld,
så jeg kommer sent hjem.
Ok.
Hva er det?
"Ryktene om Carolyn Bessette Kennedys svangerskap fikk ny gnist i går kveld
på Guggenheim da hun dukket opp
med fyldigere ansikt og bulende mage.
En gjest sa: 'Hun hadde svangerskapsgløden.'
En annen: 'Om hun er deprimert, vises det ikke.'"
Vi prøver ikke å få barn nå.
Hva om jeg var gravid og spontanaborterte?
Hva om jeg ikke kan bli gravid? Hvordan vil overskriftene føles?
Ikke gjør dette mot deg selv.
-Ikke les dette tullet. -Du har lest alt som er skrevet om deg.
Det er annerledes.
Jeg har taklet dette hele livet.
De kalte meg en jævla fitte.
Hvem gjorde det?
Jeg visste at overgangen ikke ville bli lett.
Enhver kvinne som giftet seg med deg, ville slitt
med offentlighetens meninger, men…
jeg kunne aldri noensinne forestilt meg å bli kalt narkoman,
kokain-hore og fitte
hver gang jeg går ut, av menn som bor utenfor huset mitt!
Og jeg vet det. Jeg vet at det er pisspreik,
men jeg tenker på
vennene mine hjemme, lærerne mine, kollegaene mine på Calvin Klein
og familien min som leser dette tullet og tenker:
"Hva skjedde med den lille jenta?
Hun var så lovende."
Folk vil si: "Hun visste hva hun meldte seg på."
Men du visste ikke engang hva vi meldte oss på.
Vi trodde at livet vi hadde før vi giftet oss,
var livet vi kom hjem til. Og John,
jeg vet du sier at du har pressen under kontroll, men det…
Det begynner å føles helt motsatt.
Og jeg har ikke sagt noe av dette til deg
fordi jeg elsker deg så høyt.
Dette skal være den lykkeligste tiden i livet,
og det er det jeg vil.
Jeg ønsker det for deg og oss, og jeg vil ikke være…
-Jeg vil ikke være til bry. -Du er ikke det.
Jeg vil ikke du skal føle at jeg ikke passer til dette, men jeg…
Jeg er så lei.
Kom igjen.
Jeg er så lei for det.
De lar oss ikke være i fred! De lar oss ikke…
-Hvor er hun? -I kofferten?
Ikke vær redd, vi skal ikke bue.
Hva faen?
Hva er problemet hans? Dust.
Utrolig.
Vi jobber ræva av oss her,
og så dukker han bare opp om han vil?
Jeg er lei av det. Han er alltid…
Hvor var du? Vi hadde personalmøte kl. 09.00.
Hadde ting å ta meg av.
Vi har ting å ta oss av her også.
Jeg kan ikke drive magasinet alene.
Gi meg et øyeblikk.
Alle andre er kanskje komfortable
med å jobbe på John-tid, men jeg er ikke en av dem.
Carolyn og jeg har problemer nå…
Jeg driter i kona di!
Jeg er så lei av Carolyn og den endeløse sagaen om privatlivet ditt!
Aldri si navnet hennes igjen. Hører du?
Advokatene har ventet på at du skal signere TV-avtalen.
Jeg bryr meg ikke! Jeg signerer når jeg er klar!
Eller enda bedre: Hvorfor gjør ikke du TV-opptredenen?
Ja. Det stemmer, ingen bryr seg om deg.
Du er en jævla tragedie.
Er det dette du har horet meg ut for?
Aner du hvordan det er å støtte deg døgnet rundt?
Du kan ikke gjøre noe alene.
Jeg har vært moren og faren din!
Hold kjeft. Hører du meg?
Du er ingenting uten navnet ditt. En sympati-sak med et pent smil.
Faen.
Faen ta deg!
Kom deg til helvete ut av kontoret!
Med glede.
Jeg slutter.
Jeg gleder meg til resten av verden får se hvilken vits du er.
Faen.
Hei. Det er John.
Er du ledig i kveld?
Beklager. Jeg var sen.
Jeg sa jo at du kan begynne når du vil.
Hva tenkte du på?
Fra "Once Upon A Time"
Oversatt av: Magne Hovden