Baserad på verkliga händelser men med fiktiva inslag.
Kom, Friday.
-Räcker Fridays mat för tre nätter? -Ja.
-Och hans tuggleksaker? -Ja.
-Hans örondroppar? -Ja.
Och du har hans lilla filt? Den blå, inte den röda.
-Den är täckt av piss. -Ja, jag vet.
Kom igen, kompis.
Fan också. Jag glömde min…
Plånbok?
Varje dag.
Vad skulle jag göra utan dig?
Kom, gå med mig.
-John… -Nej, jag är lång. De ser dig inte.
Det är jag också.
Kom igen, du vet vad som gäller. Du går först och jag följer efter.
Le vackert för kamerorna.
Okej. Kom, Friday.
Kom igen.
John!
-John! -Nu går vi, Friday.
Hej.
John!
Jag ringer Page Six och kräver en dementi. Hur svårt är det att stava Carolyn?
-Är du på Page Six igen? -Åh, nej.
Carol Bessette var på Page Six igen.
Tydligen sågs hon hångla med John på Bubby's.
Och sist kallade de dig Caroline. Det är dålig journalistik.
De får gärna stava mitt namn fel.
Ju mindre intresserade de är av oss, desto bättre.
De fick aldrig Dianas namn rätt när hon dejtade Charles,
och nu är hon den mest populära kungligheten.
Du ska bli det amerikanska folkets prinsessa.
Vilket skulle göra oss till dina hovdamer.
Ni två är galna.
Jag vill hålla allt oväsen borta så länge som möjligt.
Vi har det bra nu.
Bra?
Älskling, ni delar hem och hund. Det är som ett äktenskap.
Är du redo att spotta ut sex patriotiska barn som alla älskar båtar?
Vi har inte pratat om det än. Men jag har aldrig varit så här lycklig.
Jag ska till Hyannis Port och träffa hans familj.
-Lägg av. -Håll käften!
Carolyn.
-Han är redo. -Ja.
Vår prinsessa förvandlas visst till Askungen igen.
Kan du påminna Cassandra om att våra färgglada inventarier
ska vara undanstoppade längst bak i butiken,
och om jag så mycket som ser en vodka tranbär…
-Jag ringer henne i eftermiddag. -Hur går det med OSA:n?
Toppen.
Mitt schema är fullt av galna publicister som vill ha inbjudningar, så…
Väntar vi din pojkvän?
Jag vet inte.
Han har fullt upp med George-lanseringen, så…
Du kan säkert få iväg honom en kväll. Och han är skyldig mig en tjänst.
-För? -För att jag presenterade dig.
Annars skulle du nog smyga runt med Michael Bergin än idag.
Det är en jävla röra.
Vi har över 150 sidor reklam och inget innehåll att lägga mellan dem.
John, det här är inte advokatexamen, okej? Du får inte tre försök.
Vi får en chans att lansera tidningen.
Vad fan är det som luktar?
Din hund sket vid kopiatorn.
Fan också. Förlåt, Rosemarie. Jag fixar det.
Jag gör det. Jag tar hand om din andra skit.
Vilken kvinna.
Ska vi ge Rosie löneförhöjning? Hon gör verkligen sitt yttersta.
Hon tar Friday i helgen
-trots att hon gillar katter. -Löneförhöjning?
Vi kanske inte har ett företag om en månad.
Det hjälper inte att du är så stressad.
-Det hjälper inte att du är så slapp. -Jag bryr mig lika mycket som du.
Bra.
Då måste du jobba som fan fram till lanseringen.
Jobba hela nätterna, jobba helger. Från och med nu.
Bra, jag är med. Sätt dig.
Andas bara, okej?
Slappna av.
Herregud, så skönt.
Okej. Andas.
Okej.
Okej, nu måste du välja omslaget.
Herb skickade Cindy-alternativ. Jag har markerat mina favoriter.
Jag ska visa dem för Carolyn och se vad hon tycker.
Bra. Jag vill definitivt ha din flickväns åsikt.
Cindy var hennes idé.
Förlåt att jag är sen.
När man talar om trollen.
Läget, katten?
Åker vi inte nu fastnar vi i fredagstrafiken
och då kan vi lika gärna åka i morgon.
-Hej. -John. Ska du åka?
Jag tar Carolyn till Hyannis Port.
Jag är tillbaka på måndag. Slappna av.
Rosemarie, han är lättskött, älskar sin boll.
Hej, gubben. Hej.
Ge honom lite kyckling, han klarar sig.
Förlåt. Jag antog att han hade berättat.
Självklart inte.
Men du…
Njut av resan. Det är kul där.
Jag hoppas att du har läst på om politik.
Det här är fantastiskt.
-Är du okej? -Ja.
Jag vill bara att helgen ska bli perfekt. Men min familj är mycket.
Det menar du inte.
Den kan väl inte vara värre än Carolines och Eds?
John, jag svär, om det blir en födelsedag till, så dödar jag dig.
Nej, det är bara… Det kommer mycket folk.
Jag ser fram emot att träffa Ethel.
Kalla henne inte Ethel. Säg "mrs Kennedy".
Okej.
Det är inget personligt. Ethel är bara lite intensiv,
ännu mer nu när mamma är borta. Nu är hon den obestridda matriarken.
Det är som om hon känner lukten av rädsla.
-Nu är jag orolig. -Nej, var inte det.
-Det var ett uselt peptalk. -Det kommer att gå jättebra.
Jag kan inte fatta att du är här.
Hej.
Där är guldgossen.
Släpp mig. Carolyn, det här är min kusin Dave.
Carolyn, varför hänger du i slummen med min kusin?
Han är både misslyckad skådespelare och misslyckad advokat.
Lyssna inte på den här träskallen.
Han kissade i sängen tills han var tio.
Ethel låter inte par sitta tillsammans.
Hon säger att det hindrar konversationen.
-Okej. -Hon stannar här med mig.
-Reglerna gäller inte för herr Tidning. -Kan du inte bättre?
Kommer det ett baddräktsnummer?
Par sitter inte tillsammans.
Det är okej.
Jag kan hantera att äta middag 1,5 meter från dig.
Bryderier.
Ja, så George.
Mittuppslaget?
Hej, jag heter Joe.
-Carolyn. -Det här är Michael.
-Angenämt. -Han är här ensam
-för att hans fru avskyr honom. -Kul.
Våra barn är sjuka, hon är hemma med dem.
Varför kan inte barnvakten du älskar passa dem?
Carolyn, kom och sätt dig med oss.
Katie.
Ursäkta mig.
-Det här är Kara. -Hej.
Carolyn.
Hej, allihop.
De dåliga nyheterna är att kocken slaktade våra briochebrödpuddingar
men de goda nyheterna är att nu finns det en massa extra bourbon
som måste drickas upp ikväll.
Förhoppningsvis klarar några av er uppgiften.
John, kan du be bordsbön?
Visst.
Välsigna oss, Herre, och dessa dina gåvor vi ska ta emot…
från din frikostighet.
Genom Kristus, vår Herre. Amen.
-Amen. -Amen.
Amen.
-Bra gjort. -Tack.
Då så.
Min rumskamrat från Wellesley började med publicitet
för att träffa en rik man och sluta.
Nej, inte jag. Jag älskar att jobba.
Jag skulle också älska att jobba om mitt jobb var att titta på halvnakna män.
Jag väljer deras underkläder. De är som mina dockor.
Med en stor skillnad.
Carolyn, berätta för Kara vad du sa till mig om din dejtingfilosofi.
Dejta dem, träna dem, dumpa dem.
-Herregud! Jag älskar det. -Är det inte toppen?
-Min… -Underbart.
Ursäkta mig, Carolyn. Fryser du?
Ja, jag tittar på dig.
Fryser du?
Nej, Ethel.
Förlåt. Mrs Kennedy.
Jag rodnar bara av att se dig med den där saken på axlarna.
Jag måste gå på toa. Ursäkta mig.
Så lägligt. Precis när Ethel ska grilla oss.
Bobby, kan du sitta kvar så länge?
-Tack. -Okej.
Och nu till det riktiga samtalet.
Det händer mycket i det här landet,
och som alltid vill jag veta vad ni tycker. Alla.
Joe, tycker du att USA borde lyfta handelsembargot mot Kuba?
Vi riskerar att stöta bort våra latinamerikanska allierade men…
Är det värt att förlora senatplatsen i Florida, John?
Nån gång måste vi stå upp för det som är rätt
oavsett kortsiktiga politiska kostnader.
Kan nån ge honom en tidning?
På vilka villkor skulle du lyfta embargot, Dave?
Man börjar med politiska fångar
och sen får man Castro att lämna över den stulna oljan.
Katie, hur får du honom till bordet?
Det går inte att återvinna tillgångar utan normaliserade relationer.
Det Kerry och McCain gör med Vietnam är en fungerande modell.
Att lyfta embargot…
Öppna en dialog om…
Carolyn, vad tycker du?
Om vad?
Katie sa att Clinton vill etablera
diplomatiska relationer med Vietnam. Några politiska risker där?
Jag trodde vi pratade om Kuba.
Allt hänger ihop, kära du.
Du kanske ska läsa om det.
För Carolyn, som sitter vid middagsbordet för första gången.
-Bra! Ja. -Skål.
Ethel hatar mig.
Sjalen var på rea och kostade en veckas lön.
-Och jag åt bara majs. -Du var jätteduktig.
Sitt inte så långt bort nästa gång.
Ethel gillar att ställa enkla frågor till de som sitter närmast,
och sen blir de allt svårare när hon jobbar sig fram.
Allvarligt? Varför sa du inget?
Det är ingen stor grej. Det är bara en middagsbjudningslek.
Det kändes inte som en lek. Det kändes som nollning.
-I den här familjen går de hand i hand. -Det är så jävla sjukt.
Jag älskar dig.
Gå och lägg dig. Du mår bättre i morgon.
Min väska är borta.
Ethel. Hon flyttade dig till ett annat rum.
På grund av Vietnam?
Nej. För att hon är gammaldags. Jag är ledsen. Jag hämtar dina väskor.
Nej. Stanna.
Om jag ska vinna måste jag följa hennes regler.
Hej då.
FRUKOST 06.00 - 07.30
Hon trängs vid nätet.
Som att försöka lobba Shaquille O'Neal.
-Jag spelar inte med henne. -Kom igen.
Hon ropar ut allt.
Kom igen, vi är Kennedys. Vi spelar hårt.
-Du såg henne… -Du såg…
God morgon.
Törnrosa vaknar.
Jag letade efter John.
Han är ute med pojkarna. De bogserar varandra bakom en båt
och man måste hålla i ett rep tills man faller av.
Det är definitivt inte säkert.
Hur kul skulle det vara?
Kan jag besvära om en kaffe?
Kaffe serveras till frukost, vilket du inte anmälde dig till.
Carolyn, vad är ditt dejtingmantra?
Dejta dem, träna dem, dumpa dem?
Herre… Nej, det var…
-Det var bara nåt min vän sa. -Ta åt dig äran. Det är fantastiskt.
Jag ska se om John fortfarande flyter, men vi ses senare.
Hej.
Tack.
Vi matchar.
Den föll.
Vi har inte tid.
Händer det äntligen?
Har helvetet frusit till is?
Dra åt helvete.
Och ja.
Ja, jag tror det.
Mycket historia där.
Mår du bra? Du ser ut att ha sett ett spöke.
Bara bra.
Det får tiden utvisa.
Hej. Jag har letat efter dig.
-Är det dags att åka tillbaka? -Ja.
Men jag undrade vad du skulle tycka om att ta en liten omväg?
Okej.
Min mamma älskade att vara här.
Det var hennes fristad.
Det är så fridfullt.
Grejen med fiske är att det alltid är bättre med en partner.
Va?
Jag har burit på den här och väntat på det perfekta ögonblicket.
Men problemet är att så många ögonblick med dig känns perfekta,
så jag tänkte att jag måste välja ett.
Så jag gör det nu,
här.
På den här båten, den här dagen, med de här fiskarna.
Carolyn Jeanne Bessette, vill du gifta dig med mig?
Jag älskar dig.
Jag vill vara med dig.
Men det är…
många stora saker vi måste prata om…
innan vi kan gifta oss.
Som…
hur våra liv passar ihop.
-Är det ett nej? -Nej.
Jag bara…
Jag tror att vi måste ha mer av ett…
mer av ett samtal…
så att jag kan mena det när jag säger ja,
vilket jag tror att vi båda vill.
Så om du sa ja nu, skulle du inte mena det?
Jag vet inte.
Det är för tidigt att fria, John.
Mamma och pappa dejtade bara i en månad innan de förlovade sig.
Det är helt annorlunda.
-Mamma skulle vara… -Mamma hade älskat Carolyn.
Det är som om du tar stora språng innan du är förberedd.
Med Carolyn och hela den här tidningsgrejen…
Jag driver en tidning. Det är ingen "grej".
Se dig omkring. Fråga min personal.
-Men vet du vad du gör? -Herregud, jag kan aldrig vinna!
I åratal har det alltid funnits en press på mig att göra nåt med mitt liv.
Nu gör jag det och du är orolig att jag inte har tänkt nog på det?
Det har jag. Och jag litar på mig själv, okej?
Hon sa att hon måste tänka på det.
Vänta, så du menar…
Hon kan inte säga ja förrän vi har pratat om hur våra liv kommer att passa ihop.
Vad?
Vad är det som är så roligt?
Inget. Jag bara…
Jag tror att jag börjar gilla henne.
-De är mina. -Jag vet. Jag vill ha en.
Jag är förvånad att du ringde.
Jag har en agent.
Jaså?
Toppen.
Det var…
En MTV-rollbesättare ringde och sa att jag var för känd för Road Rules.
Jag har en flickvän med.
Hon är sminkör.
Och… hon formade faktiskt om mina ögonbryn.
Minns du när jag plockade dina?
Ja, det gör jag. Och sen fanns det inget kvar.
Nej, jag svär att de var coola.
-Jag är glad för din skull. -Tack.
Hur mår drömprinsen?
Det var inget mellan oss när vi…
Vi umgicks. Han träffade nån annan.
Jag antar att jag var den enda som såg skriften på väggen.
Jag är ledsen.
Jag borde ha hört av mig, men sen kom bilderna ut och jag…
kände att det var för sent att säga nåt, och sen…
Det är okej.
Men det är jag. Jag är…
Förlåt.
Det är okej.
Jag är van vid att du försvinner.
-Men det är kul att se dig. -Detsamma.
Om du låter mig vara en riktig vän en dag, skulle jag…
välkomna möjligheten.
Det…
Det är nog ingen bra idé.
Ja, det är sant.
Får jag fråga en sak?
Du är den mest reserverade…
och svårfångade kvinnan jag har träffat.
Hur kan du dejta USA:s mest kända man?
Jag känner dig, Carolyn.
Han friade till mig.
Jag sa inte ja.
Det får mig att må lite bättre.
Vad menar du?
För om den mest eftertraktade ungkarlen i hela USA inte kan få dig att binda dig,
vem kan då det?
Jag sa att jag skulle tänka på det.
Hur går det?
Han mår bra.
Han fokuserar på sin tidningslansering
och en enorm presskonferens med alla nyhetskanaler i USA.
Okej.
Ur en mans perspektiv,
om det inte är ett ja, så är det ett nej.
Men intala dig själv vad du än behöver.
-Hördu. -Vi måste prata.
Prata om vad?
Du friade till mig.
För flera veckor sen.
Ja, jag vet. Det ögonblicket har etsat sig fast i min hjärna.
Är det inte konstigt att vi inte har pratat om det alls?
-Det är sent. Jag har haft en lång dag. -Varje dag är en lång dag.
Jag mår bra. Verkligen.
Det gör du inte.
Jag vet det. John…
Snälla.
Okej.
Jag har alltid haft en galen idé om att när jag friade till kvinnan jag älskade
skulle hon säga ja. Och du sa: "Jag vet inte."
Jag vet inte vad jag ska göra med "jag vet inte".
Jag vet att jag älskar dig.
Det är inte en fråga om jag vill tillbringa resten av mitt liv med dig.
Det är en fråga om jag passar som mrs JFK Jr.
Jag vet inte om det är svårt för dig att förstå,
för du har varit känd sen du föddes,
men det här kommer att förändra mitt liv radikalt.
Jag lovar att hålla våra privatliv för oss själva.
Det kan du inte lova.
Du har aldrig varit gift.
Du har ingen aning om hur det här kommer att eskalera… allt.
Jag vet hur man hanterar pressen. Jag såg min mamma göra det hela livet.
Jag ska lära dig.
Jag ska visa dig.
Du kommer inte att vara ensam. Jag lovar dig,
jag ska göra allt i min makt för att skydda oss, för att skydda dig.
Lita på mig.
Får jag prova ringen?
Den är vacker.
Den var min mammas.
Jag bär den när det bara är vi två, okej?
Vänta, så du är fortfarande inte säker?
Vi har mycket att diskutera, men jag är glad att vi pratar.
Det här är bra.
Ja, jag med.
Flickvännen har inte sagt ja...än!
Hej, Calvin.
De sa att ni skulle gå var för sig ikväll.
Det ska jag. Korrekturen till min bok skickades hit av misstag.
-Du kunde ha skickat ett bud. -Är det därför du är på dåligt humör?
Varför säger du så?
Jag kände det så fort jag kom ut ur hissen.
Ditt känslomässiga tillstånd är som vädersystemet här.
Läste du det då?
Carolyn är tydligen din skyddsling. Jag nämns knappt ens.
Du öppnar en flaggskeppsbutik på Madison Avenue ikväll.
-Är du så utsvält på uppmärksamhet? -Nej, det handlar inte om mig.
Om hennes privatliv blir en distraktion,
-kan hon inte jobba här. -Med all respekt,
du är den sista som ska läxa upp nån om diskretion.
Nej, Kelly, jag gör inte det här med dig.
Du visste.
Du visste redan från början vad du gav dig in på.
Jag visste inte hur svårt det skulle bli.
Minns du hur vi brukade vara?
För tio år sen?
Vi var oskiljaktiga. Du skulle inte göra nåt utan mig.
Se på henne.
Alla kvinnor på jorden undrar varför hon inte sa ja.
Vad mer kan hon vilja ha?
Men hon är smart. Hon är smartare än jag var.
Hon vet att om hon gifter sig med honom
blir det hennes utmärkande drag.
Det blir som om hon aldrig existerade innan hon träffade honom.
Om du kunde gå tillbaka till när jag friade till dig, skulle du säga nej?
Självklart inte.
Följ med mig ikväll.
Tillsammans, sida vid sida, en sista gång.
-Det är din kväll med. -Det har aldrig varit min kväll.
Kom.
Mazel tov. Du överskuggade din tidningslansering.
Vem bryr sig om George
när USA:s mest eftertraktade ungkarl kanske är förlovad?
Och jag fick läsa om det i den jävla tidningen?
John Kennedy, Jr. väntar bara på
att hans okända flickvän ska bestämma om de ska gifta sig.
Precis när vi behöver folk som köper dig.
Och vad? Du hamnar i pressen och ser ut som en jävla idiot?
-Det är förödmjukande. -Det vet jag.
-Jag vet inte hur det kom ut. -Enligt Post är det en av kattens vänner
som säger att hon tar god tid på sig
och drar ut på det för att få dig att svettas.
Carolyn är oskyldig.
Hon är lika engagerad i George som vi. Mer än så.
Hon satte praktiskt taget ihop allt.
Jag har sovit på det här kontoret varje natt de senaste 40 dagarna.
Jag har duschat i handfatet på herrarnas.
Jag har legat på sjukhus två gånger med irritabel tarm på grund av stress.
Jag har bönat, lånat och stulit nästan 175 sidor annonser åt oss.
Jag har styrt det här skeppet och styrt dig de senaste 18 månaderna.
Din flickvän planerade inte det här, John. Det var jag.
Jag är din partner och du blåste mig!
Vad ska jag göra?
Fan.
Jag vet.
Jag ville verkligen att du skulle komma på lanseringen.
Nej, jag hade inte kommit ändå.
Fokus borde vara på tidningen, inte vår relation.
Jag håller med.
Berman tycker att jag ska säga nåt.
Om vad?
Frieriet.
Han tror att det är allt pressen vill prata om,
så jag borde göra ett uttalande och säga att jag inte friade.
Allvarligt?
Det kommer du inte att göra.
Eller hur?
Georges framtid hänger på den här presskonferensen.
Det är många som har jobbat hårt i många månader.
De räknar med mig. Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag vill inte såra dig.
-Men du förstår väl? -Du verkar inte ha nåt val.
Ska du gå?
-Carolyn. -Hunden måste gå ut.
Det finns bara ståplatser kvar när John F. Kennedy, Jr. ska avtäcka
sin efterlängtade politiska tidning George.
Han är van vid medias uppmärksamhet, och skapade nyligen rubriker
om sitt påstådda frieri till Calvin Kleins publicist Carolyn Bessette
som enligt rapporter inte besvarades.
Men Kennedys kontor förklarade saken och sa:
"Historierna om förlovningen
mellan John F. Kennedy, Jr. och hans flickvän är falska.
John är inte förlovad och han friade inte till Carolyn Bessette."
Kennedys team trodde att ryktena var på grund av nyhetstorka.
Vi får höra att Kennedy intar scenen. Vi går över till Federal Hall.
Utan vidare dröjsmål, här är han, min vän, John Kennedy, Jr.
Hej. Tack.
Mina damer och herrar, det här är George.
Okej, svaren på de mest ofta ställda personliga frågorna
är följande: Ja. Nej.
Vi är bara goda vänner. Det angår inte er.
Hon är min kusin från Rhode Island.
Jag har burit båda.
Kanske en dag, men inte i New Jersey.
Tack.
Det här är ett bra tillfälle för frågor.
Carolyn.
Du. Älskling.
Det var visst den mest omskrivna tidningslanseringen i historien.
På efterfesten omringades Berman av annonsörer.
Det var som hans version av en orgie.
Det är roligt.
Jag vet att du är olycklig.
Kan vi prata?
Om vad?
Låter som att allt gick bra med dig och Berman.
Carolyn, sluta.
Carolyn. Kom igen, sluta.
Carolyn, kom igen.
Rör mig inte.
Vad ska jag göra? Du flyr från mig.
Carolyn.
När du vill prata ska jag bara släppa allt och lyssna,
men när jag vill prata måste jag jaga dig?
Jag behöver bara utrymme. Herregud.
Vet du vad jag tror?
Du kan inte hantera en partner som är mogen nog att prata med dig,
-för det du behöver är en ursäkt att fly. -Du vet inte vad jag behöver.
Jo, det gör jag. Du behöver kontroll.
Du måste vara den som överger. Det är uppenbart och töntigt.
Vill du prata om att överge?
Du såg mig i ögonen och lovade att du skulle göra allt i din makt
för att hålla vårt privatliv borta från pressen.
Och så fort du får chansen gör du
ett offentligt uttalande om vårt privatliv till pressen.
Och det var inte ens sant. Hur kan jag lita på dig?
Du sa att det var okej.
Nej, jag sa att det låter som om du inte har nåt val.
Men du hör vad du vill.
-Berman sa att vi måste… -Jaså? Berman tvingade dig?
Du tvingade mig!
Inget av det här hade hänt om du hade sagt ja
som en normal jävla person.
Förlåt att jag behövde tid att tänka på ett frieri som kom från ingenstans.
Det kom från kärlek! Men vet du vad? Jag tar tillbaka det.
Nej, John…
Har du svårt att bestämma dig?
-Låt mig lätta på bördan. -John.
-Ge mig den. Ge mig… -John, sluta! Nej!
John, stanna. Stanna.
Vad fan är det med dig?
Bara…
Vet du vilken tur du har? Du borde vara tacksam.
Varför? För att alla vill gifta sig med dig?
Nej, för att du är en galen, komplicerad person och en plåga
-och jag älskar dig ändå. -Och du är lätt?
Du låtsas vara en ödmjuk man av folket,
men du är en bortskämd snorunge besatt av din egen image.
Därför hade du inget annat val än att förneka förlovningen.
Du var inte orolig för George.
Du brydde dig inte helt plötsligt om Berman.
Nej, du förnekade för att du inte kunde hantera att världen visste
att det fanns en kvinna som kanske inte ville gifta sig med dig.
Vem letar efter flyktluckan nu, va? Prata med mig, din jävla fegis.
-Va? Är du rädd för mig? -Det är du som är rädd.
Du är livrädd för att binda dig.
Jag agerar impulsivt, men när jag är med, är jag det.
Är du ens kapabel till det? Vet du ens vad du vill?
Friday.
Vad händer om jag inte passar in i ditt liv?
Det blir en katastrof för dig och alla kommer att skylla på mig.
Jag vill aldrig skilja mig.
Inte jag heller.
Jag såg vad det gjorde med mamma, och jag lovade mig själv att vara…
att vara helt säker innan jag gifte mig.
Man kan inte eliminera risken helt. Alla människor är riskabla.
Kan jag få tillbaka min ring?
Varför kan vi inte bara älska varandra?
Varför måste det vara så svårt?
Kom, vi går.
Du kan inte sitta här och gråta.
-Folk tittar. -Jag bryr mig inte.
Du måste flytta på dig.
Du har redan min ring. Du får inte min hund också.
Han är vår hund.
Varför sa du inget om frukostanmälan?
På Hyannis?
Jag ville låta dig sova.
Jag trodde inte att du ville äta frukost halv åtta med Ethel.
Hade jag fel?
Nej.
Jag kan inte göra organiserade familjeaktiviteter.
Det behöver du inte.
Jag vill inte förändra dig.
Jag vill inte ta in dig i min värld, utan att du drar ut mig ur den.
Jag vill att du blir min familj.
Du och jag.
På vår egen privata ö, även när vi är i ett fullsatt rum.
Jag vill ha ett enkelt liv.
Det får jag inte om jag är med nån som vill bli president.
Carolyn, jag kan knappt driva George.
Du kan vara förtegen mot pressen
men om vi ska gifta oss vill jag veta sanningen.
Vi ska inte ignorera vem du är…
och vilka din familj är.
Tror du att du vill bli president en dag?
Nej.
Det vill jag inte.
Jag vill inte vara en stor man.
Jag vill bara vara en bra man.
En bra partner.
För dig.
Jag älskar att du inte känner behovet att behaga mig eller nån annan.
Jag älskar till och med att du inte sa ja när jag friade.
Det var konstigt. Jag tror att jag pratade om fisk.
Fiskepartners.
Jag trodde att du inte sa ja för att du väntade på ett mer vältaligt frieri.
Nej, jag gillade det du sa.
-Verkligen? -Ja.
Jag har aldrig…
Jag har aldrig tänkt på…
ett frieri eller…
att vara nåns fru. Jag har aldrig föreställt mig…
att förlova mig eller åldras tillsammans. Så när du friade…
frågade jag mig själv: "Vill jag det här?"
Ärligt talat tror jag inte att äktenskap är nödvändigt.
Men jag gör det gärna med dig.
Herregud.
Ja.
-Ja? -Ja.
Ja. Ja, ja.
Ja, jag gifter mig med dig och jag tar risken med dig.
Och vi kan driva varandra till vansinne så länge vi båda lever. Ja.
Ja.
Inspirerad av boken "Once Upon A Time" av Ellizabeth Beller
Översättning: Karin Tengroth