PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN. TAPAHTUMIA JA HENKILÖITÄ ON SOVITETTU TARINAAN.
Hän on ihana.
Katso näitä puita. Eivätkö ne olekin upeita?
-Oletko kunnossa? -Olen.
Yritämme saada sijoittajia,
ja se on ollut nöyryyden oppitunti.
Michael laittoi minut hattu kourassa tekemään työtä rahojeni eteen.
Se on sinun aikakauslehtesi. Mitä oikein odotit?
Tiedän.
Teen työn mielelläni, mutta en halua, että vain minä tulen mieleen Georgesta.
Haluan, että lehdellä on oma identiteettinsä.
Luuletko, että isäsi voitti paikan kongressissa vain ansioillaan? Ei.
Hän hyödynsi charmiaan, vetovoimaansa ja isänsä hyvää onnea.
Sitten hän käytti asemaansa tehdäkseen hyvää ja todistaakseen kykynsä.
Tiedän, että sinulle on tärkeää olla itsenäinen,
mutta sinulle on niin monta ovea auki.
Sinun ei tarvitse rakentaa tätä vain sanoaksesi, että teit sen.
-Ei mennä taas siihen. -Tarkoitan vain,
ettei sukunimesi tarvitse olla kirous, jota sinun pitää paeta.
Tämän takia toivon, että kuuntelisit Mauricen neuvoja enemmän.
Olen puhunut hänen kanssaan.
Hän on aina tukenasi.
Miksi sanot sen noin?
Tarkoitan vain, että sinun pitäisi hyödyntää hänen neuvojaan.
Haetaan Caroline ja lähdetään kotiin.
En halua, että minusta otetaan kuva haukkomassa henkeä tai kuihtumassa pois.
Poissa ovat ajat, jolloin tyylini myi lehtiä.
Älä viitsi. Voisit kävellä Fifth Avenuella pupuasussa,
ja ihmiset kysyisivät: "Mistä saitte tuon puvun?"
Mallit kävelisivät muotinäytöksissä hyppien.
-Lopeta. -Pumpulihäntineen päivineen.
Älä naurata.
Anteeksi. Oletko kunnossa?
Olen, kaikki hyvin. Se on hyvää kipua.
-Etkö varmasti halua jatkaa kävelyä? -En. Minulla on nälkä.
Hyvä. Ruokahalu on hyvä merkki.
Kiitos, Tony.
Tämähän on kuin kasvihuone.
-Vienkö ne ylös? -Vie vain, Tony. Kiitos.
"Olet ajatuksissani. Michael Jackson"?
Äiti sai hänen kirjasopimuksensa.
Daryl? Luulin, että hän karttaa meitä koiratapauksen jälkeen.
Jalomielistä häneltä.
Puhut kauniisti aina, kun he ovat poissa.
Yritän kuvitella, mitä muut lennolla ajattelivat nähdessään sinut ja tuhkat.
Miksi luulet, että yritän saada lentolupakirjan?
-Minun pitää mennä. -Selvä.
-Etkö varmasti halua apua? -En. Kiitos.
-Selvä. -Ota haaskalinnut mukaasi, kun lähdet.
Selvä.
Haluatteko mennä huolto-ovesta?
Ei tarvitse.
Kiitos.
John!
Kävele nopeammin. Melkein perillä.
Minä yritän. En halua törmätä mihinkään.
Voi luoja. Oletko valmis?
Kyllä kai.
Revi siitä, New York.
Hitto vie.
Tuntuu kuin hallusinoisin.
-Jestas, kaluni tosiaan näkyy. -Parempi kuin vaihtoehto.
Jäädäänkö tänne? Katsotaan, huomaako kukaan sinua.
-En voi uskoa, että sait tämän aikaan. -Laitoin vain kasvokuvasi pinoon.
Otetaan kuva.
Mene nyt.
-Haluan, että olet siinä kanssani. -Ei, tämä on sinun hetkesi. Mene.
Hymyä.
Hyppää.
Otetaanko tähteet mukaan?
Miksi? Söit lautaseni tyhjäksi.
Kysyin, saisinko ranskalaisen,
ja sanoit yksiselitteisesti, että saisin niin monta kuin haluan.
Koska et antanut minulle vaihtoehtoja.
-Saimmehan sekin? -Pitääkö sinun olla jossain?
-Ei, minä vain… -Hei, John.
Minulla ei ole käteistä, joten…
Mitä?
Kaikista giniluolista.
Pidän laminoidusta ruokalistasta.
John, tässä on ystäväni Michael.
-Hauska tavata. -Samoin.
-Sinulla on uusi pyörä. -Niin on.
Ilmoitin edellisen varastetuksi, mutta se ei johtanut mihinkään.
-Eikä vieläkään lukkoa. -Pieniä askelia, tiedäthän.
Aloitetaan kypärästä ja jatketaan siitä.
Näillä hiuksillako? Enpä usko.
-John, tilauksesi on valmis. -Kiitos, Joe.
Eipä kestä.
Oli kiva nähdä.
Niin sinuakin.
Ja
ajattelen äitiäsi.
Kiitos. Arvostan sitä.
-Hauska tavata, Mike. -Samoin.
-Nähdään. -Heippa.
Mitä teet loppupäivän?
Emmekö aio puhua tuosta?
Kasvoillasi on ketsuppia.
JACKIE, RAKASTAN SINUA VELKAA ON 650 000 $
RAKAS JACKIE YLLÄTIT MINUT EILEN. EN UNOHDA SITÄ.
OMA JACKIENI, TOIVOTAN ONNEA JA TERVEYTTÄ SYNTYMÄPÄIVÄNÄSI
SELAILIN KUVIA JA MIETIN ILTAA, JONA TAPASIMME
RAKKAUDELLA, ETHEL
Mitä sinä teet?
En halua henkilökohtaista kirjeenvaihtoani museoon.
Ei sinun tarvitse, äiti.
Varmistan, että kirjeet pakataan pois ja sinetöidään.
En halua, että niitä säilytetään julkisesti tai yksityisesti.
Siihen on syynsä, miksei kukaan halua lukea pientä pränttiä.
Se vie kaiken hauskuuden.
Miksi teet tämän nyt?
Toisin kuin sinä, en halua lykätä asioita viime hetkeen.
Siitä puheen ollen, mitä rakkauselämällesi kuuluu?
En utele. Olen vain aidosti kiinnostunut.
Voisi kai sanoa, että olen siirtymävaiheessa.
Yritin olla suututtamatta ketään, mutta suututinkin kaikki.
Erityisesti yhden henkilön, joka on…
Hän on erityinen.
Yhteenotot eivät ole vahvuutesi.
Olenko lukenut tästä erityisestä henkilöstä?
Et.
Se on osa viehätystä. Sellainen ei kiinnosta häntä.
Hän tuntuu tietävän, kuka on.
Kun hän katsoo minua, näen, että hän tietää, etten…
Tiedä, kuka olet.
Muistan ensimmäisen yön, jonka vietin isäsi kanssa Valkoisessa talossa.
Hän kääntyi puoleeni ja sanoi:
"Voitko uskoa, missä olemme?"
Sanoin: "Totta kai voin. Miten luulet meidän päätyneen tänne?"
Yhteinen elämämme oli enemmän minun unelmani toteutumista kuin hänen.
Ei sillä, että olisin kuvitellut itseäni Valkoiseen taloon,
mutta isäsi olisi voinut purjehtia tai ratsastaa koko ikänsä.
Minä taas jostain syystä…
Tiesin aina, että elämäni olisi erilaista kuin muilla.
Jotain enemmän.
Olen lukenut kunnianosoituksia.
Miksi sanot sen noin?
Mennyt aikamuoto puuttuu, mutta muuten ne ovat muistokirjoituksia.
Eikö ole mukavaa, että voit lukea ne ja nähdä, miten tärkeä olet ihmisille?
En kyseenalaista ihailua.
Vaan sen alkuperää ja syntyä.
Joskus mietin,
miten minut muistettaisiin, jos en…
-Jos en olisi… -Mitä?
Yhdysvaltain leski.
Se ei tarkoita, ettenkö olisi liikuttunut rakkauden tulvasta, mutta…
Paatos ja hyväksyntä
ovat kaksi hyvin eri asiaa.
Uskotko todella, että tämä on sitä? Sääliä.
En minä sitä.
Maailma luuli, että koimme jotain yhdessä.
Että Dallasin tapahtumat
tapahtuivat meille kaikille.
Sanoit kerran, ettet voinut muuta kuin jatkaa sen jälkeen kuten kuka tahansa.
Olet väärässä. Sinulla oli vaihtoehto.
Kasvoimme ihmisten olohuoneissa.
He uskovat tuntevansa meidät, kuin olisimme osa perhettä.
Siksi, aina kun teemme jotain, mikä on sopimatonta
tai ristiriidassa heidän näkemyksensä kanssa, he hyökkäävät entistä kiihkeämmin.
Heidän mielestään meitä ei ole ilman heitä.
Kansalla on aina kukka yhdessä kädessä ja kivi toisessa.
Älä unohda sitä.
Kiitos, että tulit.
Tuntuu kuin vaihtaisimme valtionsalaisuuksia.
-Kimppuuni käytiin kerran puistossa. -Mitä?
Olin 15-vuotias ja pyöräilin tennistunnille.
Yksi tyyppi mottasi minua, vei pyöräni ja häipyi.
Mikä sinua kiehtoo pyörissä? Eikö sinulla ollut salaista palvelua?
Oli, mutta äiti vaati, että he pitävät etäisyyttä.
Hän ei halunnut, että olisin hemmoteltu prinssi, jolla on jumaluuskompleksi.
-Ja silti hän antaa sinun rullaluistella. -Niitä on vaikeampi varastaa kuin pyörää.
Hän lähetti minut töihin maatiloille, kalastusveneille ja selviytymismatkoille.
Hän halusi, että olen tosimies, mitä se sitten tarkoittaakin.
Hän varmaan pelkäsi sotkevansa sinut ja ettei hän olisi riittänyt.
Hän ei halunnut, että sinua kohdellaan epäoikeudenmukaisesti.
Miksi tiedät perheestäni enemmän kuin minun perheeni?
Tiedän vain, ettei ole suurempaa voimaa kuin yksinhuoltajaäidin voima.
Luulisi, että tuplavastuun ansiosta heitä arvosteltaisiin käyrällä,
mutta heidän on vain sinniteltävä maailmassa,
-jota johtavat heidät pettäneet miehet. -Pettikö isäsi sinusta äitisi?
Hän petti monta ihmistä.
Miten hän voi? Äitisi.
Huomaan, että häntä pelottaa. Tiesin aina,
että joutuisin huolehtimaan hänestä, mutta hän on 64.
Hän on selviytyjä. Sitä hän tekee, selviytyy.
Niin.
Ajattele kaikkia elämiä, jotka hän on elänyt 64 vuoden aikana.
Kunpa voisit tavata hänet. Hän rakastaisi sinua.
-Anteeksi, olin… -Ei se mitään.
Minun pitäisi mennä.
Niin.
Miksi halusit tavata? Onhan sinulla paljon ystäviä ja perheesi.
En tiedä. Olet se, jonka halusin nähdä.
-Entä… Niin. -Daryl?
Hän on LA:ssa toistaiseksi.
Ei tarvitse saattaa. Kotiin on viisi minuuttia.
Otan viisi minuuttia, jos sopii.
-…ja vyöt tussilla. -Eikö kukaan huomannut?
Ei. Ylistäviä arvosteluja kautta linjan.
Minun pitää mennä.
Minäkään en haluaisi antaa alusvaatemallin odottaa.
-Hänellä on varmasti nälkä. -Etsitkö hänet netistä?
En, katsoin ylös.
Koko 15 metriä.
Olemme ystäviä.
Kukaan ei ole vain ystävä alusvaatemallin kanssa.
He ovat kaupankäynnin seksisymboleja.
-Sanoo People's-lehden "seksikkäin mies". -Se on eri asia.
-Miten? -En ole mainostaululla
-Times Squarella kalsareissani. -Olet vain paidaton kaikkialla muualla.
Olen iloinen sinun ja orastavan ystävyytesi puolesta.
Kaikki tarvitsevat hyvän, leveän, lihaksikkaan olkapään, jota vasten itkeä.
Hyvää yötä, John.
Haluatko yhä isona opettajaksi?
Haluan valokuvaajaksi.
Valokuvaajaksiko? Niinkö? Mistä lähtien?
Tiesitkö, että isoäiti oli valokuvaaja, kun hän oli nuori tyttö?
Sanomalehdessä ja kaikkea.
Haluatko pidellä vauvaani, isoäiti?
Kyllä haluan. Vauva, jolla on jalokiviä…
Kulta, pitele vauvaa, niin haen hänelle peiton. Jooko?
Isoäiti.
Äiti!
Voi luoja.
Äiti.
Eugie!
Äiti! Eugie, soita hätänumeroon.
Äiti, herää. Äiti!
Sairaalan on kirjattava hänet salanimellä.
Hoidamme asian.
Ei hätää, äiti. Kaikki järjestyy.
Olimme optimistisia, koska kuvien mukaan
syöpä oli hävinnyt rinnasta ja vatsasta.
Se näyttää kuitenkin levinneen aivoihin ja selkäytimeen.
Suosittelemme aggressiivisempaa hoitoa…
Saisinko laukkuni?
Poraisimme reiän aivoihinne ja laittaisimme suntin.
Ylimääräinen neste valuisi pois ja ohjautuisi muualle kehoon…
Jackie! Täällä.
Miten voitte?
-John! -Ajattelemme teitä, rouva Kennedy.
Kauanko meillä on aikaa?
Mikä on yleinen arvio tässä vaiheessa?
Se voi vaihdella merkittävästi.
Selvä. Kiitos.
Soitetaanko Lee-tädille?
Siinä voi käydä miten vain.
-Soitetaan ensin Anthonylle. -Niin.
Mitä nyt, Nancy? Mikä hätänä?
Hän haluaa tavata monsignor Bardesin.
-Ei. -Miksi?
-Sitä hän haluaa. -Viimeinen voiteluko?
Miksi käyttäydymme kuin tämä tapahtuisi nyt?
Hänen aikansa on rajallinen, mutta se ei tarkoita, että luovutamme.
Älä soita hänelle. Menen puhumaan äidille.
John, ole kiltti.
Hän haluaa tehdä tämän, kun on vielä selväjärkinen. Hänellä on oikeus siihen.
Haluaisitteko ripittäytyä nyt?
Anna anteeksi, isä, sillä olen tehnyt syntiä.
Halusin
kuolla
Jackin jälkeen.
Luulin,
että meidän molempien piti kuolla sinä päivänä Dallasissa.
Mutten voinut liikkua.
Jähmetyin.
Olin niin vihainen hänelle.
Kaikesta, mitä hän teki minulle.
Kaikista naisista.
Mutta suojelin häntä aina.
Jopa hänen kuolemansa jälkeen.
Istuin alas sen toimittajan kanssa
ja kerroin hänelle sadun.
"Ei tule enää koskaan toista Camelotia."
Haluan hänen tietävän,
annan hänelle anteeksi.
Jackillekö?
Jumalalle.
"On kunnia tulla koetelluksi,
omata pieni lahjamme ja langettaa pieni loitsumme.
Tärkeintä on, että on saanut jonkun välittämään.
Sinä satut tietenkin olemaan hullu. Mutta se ei vaikuta lakiin.
Toinen mahdollisuus on harhaa.
Niitä oli aina vain yksi.
Me teemme työtä pimeässä. Teemme voitavamme.
Annamme sen, mitä meillä on.
Epäilymme on intohimomme. Intohimomme on tehtävämme."
Olen pahoillani.
Mitä?
Mitä tarkoitat?
Kaikki tämä. Vain…
Vain yhden ajatuksen tähden.
Voi kultaseni.
"Äitini kuoli eilisiltana noin kello 22.15.
Hän oli ystäviensä, perheensä, kirjojensa,
rakastamiensa ihmisten ja asioiden ympäröimä. Hän teki sen omalla tavallaan.
Olemme kaikki onnekkaita.
Nyt hän on Jumalan käsissä."
Kiitos.
En koskaan ymmärrä sitä.
Mitä?
Että meidän pitää teeskennellä olevamme urheita heidän vuokseen.
Kiitos, että tulitte.
Arvostan sitä todella.
John!
Hei.
Olen pahoillani.
Yritin päästä aiemmalla lennolla, mutta kaikki oli varattu.
Sitten he hukkasivat matkatavarani.
-En edes tiennyt, että olit tulossa. -Hän oli koko maailmasi.
Tarkoitin valvojaisia. Uskoin näkeväni sinut hautajaisissa, mutta mistä tiesit…
Mitä äitisi ja minun välillä tapahtuikaan,
sillä ei ole väliä. Elämä on liian lyhyt. Tiedän, miten tärkeä hän oli sinulle.
-Kiitos. -Onko täällä narikkaa?
-Ei. -Vien sen huoneeseesi.
Hänelle olisi merkinnyt paljon, että matkustitte tänne asti. Kiitos teille.
Muistan yhä matkan Pariisiin, jonka hän teki isäsi kanssa.
Täytyy olla äärimmäisen elegantti tehdäkseen vaikutuksen ranskalaisiin.
Olin juhlissa Monacon ruhtinaallisessa palatsissa.
Joku kysyi ruhtinatar Gracelta, millaista on olla maailman upein nainen.
Tiedätkö, mitä hän vastasi? "Kysy Jackie O:lta."
Tietenkin.
-Tunnette Teddy-setäni. -Hauska tavata, senaattori Kennedy.
Jätän teidät hänen osaaviin käsiinsä.
Hauska tavata. Voisiko olla…
Siinähän sinä olet.
-Luulin, että olit kadonnut. -Ei, olen vain juossut ympäriinsä.
Miten voit?
En tiedä. En ole ehtinyt käsitellä asiaa.
Suru on sillä tavalla outoa.
Se yllättää, eikä sille voi muuta kuin antautua.
Kuten silloin, kun menetin Hankin.
-Olen pahoillani siitä. -Se oli koira, mutta myös kuin lapseni.
Niin.
Kaikki yrittävät udella, mitä välillämme on.
Missä ominaisuudessa olen täällä.
Kyselläänkö sinulta parisuhteestamme äitini hautajaisissa?
-Ei suoraan, mutta… -Emme ole puhuneet kuukausiin.
Aivan. On paljon sanomatta jääneitä asioita.
Nancy, oletko nähnyt Carolinea?
Hän tarvitsi tauon.
Menen katsomaan siskoani, mutta jutellaan myöhemmin.
Totta kai.
-Hei, anteeksi. -Ei se mitään.
Tiedän, että tilanne on hullu.
Kukaan ei ole sanonut hänestä mitään sellaista, mitä jäisin kaipaamaan.
Etkö kaipaa hänen arvokkuuttaan tai rakkauttaan painettuun sanan?
Kaikki pelkäävät myöntää, että hän oli vain ihminen.
Pienenkin epätäydellisyyden myöntäminen muka kumoaisi heidän läheisyytensä häneen.
Muistatko, kun hän löysi marihuanasi Hyannisin puutarhastaan?
Hän ei löytänyt sitä vaan poliisi.
Voi luoja. Aivan.
Mitä hän teki Hyannisin puutarhassa?
-En tiedä. Naapuri varmaan ilmoitti siitä. -Luulin, että he rakastivat meitä.
-Väititkö hänelle sen olevan kesäkurpitsa? -Persiljaa.
Hän oli niin vihainen.
Hänen äänensä laski pelottavaan oktaaviin.
"Caroline. Marihuanaa? Miten saatoit?"
"Puutarhassani, kasvitieteellisessä pyhäkössä."
Olit kapinallinen jonkin aikaa.
Kaipaan niitä aikoja.
Yritin kertoa hänelle, ettei minusta tule hänen kaltaistaan.
Olen iloinen, ettei sinusta tullut.
Muuten jäisin paitsi erityisestä ihmisestä.
No niin. Mennään takaisin.
Yksi serkuistamme taisi kysyä,
osaako joku soittaa Jaakko-kultaa pianolla.
-Tulen kohta. -Selvä.
Tiedoksi niille, jotka liittyvät seuraamme.
Pidämme teidät ajan tasalla Jacqueline Kennedy Onassisin hautajaisista.
Jacqueline Kennedy Onassis kuoli kotonaan torstai-iltana kello 22:15.
Hän pyysi päästä takaisin asuntoonsa Upper East Sidelle.
Kaikki yli 10-vuotiaat vuonna 1963 muistavat hänet kiitollisina,
sillä hänen voimansa kantoi meidät sen kamalan marraskuun 1963 läpi.
Kukaan muu ei näyttänyt häneltä, puhunut tai kirjoittanut kuin hän
tai ollut yhtä omaperäinen kuin hän.
Kenelläkään tuntemallamme ei ole ollut parempaa itsetuntoa.
Hänen kaksi lastaan osoittautuivat poikkeuksellisiksi.
Rehellisiksi, tahrattomiksi ja luonteeltaan samanlaisiksi kuin hän.
Hän nautti heidän saavutuksistaan. Hän kärsi heidän suruistaan.
Hän tunsi puhdasta iloa ja riemua viettäessään aikaa heidän kanssaan.
Lapset ovat hänen kaksi ihmettään.
Mietin usein, mitä hän sanoi Jackista joulukuussa tämän kuoleman jälkeen.
TYTÄR 23. ELOKUUTA 1956
"Hänestä tehtiin legenda, vaikka hän olisi halunnut olla mies."
Jackie olisi halunnut olla oma itsensä,
mutta maailma vaati, että hänkin olisi legenda.
Rakas John,
ymmärrän paineet, joita joudut aina kohtaamaan Kennedynä,
vaikka toimme sinut tähän maailmaan viattomana.
Sinulla on paikka historiassa.
Raivaatpa minkä polun tahansa, pyydän vain,
että teet Carolinesta, Kennedyn suvusta
ja ennen kaikkea itsestäsi ylpeän.
Pysy lähellä niitä, jotka tuntevat sinut ja rakastavat sinua sellaisena, kuin olet.
Rakkaudella, äiti.
Hengitä.
Käännös: Alma von Creutlein