СЕРІАЛ NETFLIX
ЗАЇЗД
Гей.
Давно ти там стоїш? Я ж замкнулася!
Пора тобі вже повернути моє худі.
Ти його віддав, тож тепер воно моє. Я ніколи його не поверну.
Наче зажерливий щур. Нічого не вдієш.
Регсуїд стага.
Не ворушися.
Що…
Не вірю, що доводиться силою знімати.
Чорт. Мої чари тепер заважають.
Може, ненадовго знімеш їх?
Гарна ідея.
Зняв.
Легко ж ти клюнув! Тупий ідіот, наївний дурень…
-Хіба ж вона не жахлива? -Так.
Чого ви просто не лишили їй те худі?
Вона до всього ще й злодійка.
Її жадібність не знає меж.
Худі вона мені так і не повернула, але натомість дала це.
Але що я маю робити з таким відвертим вбранням?
Може, віддасте якійсь знайомій?
Чому я маю носити таку відверту сукню?
А тобі дуже личить.
Справді?
Ельфійка багато такого носила. Нагадує про неї.
Не думав, що сумуватиму за тим світом.
Таке враження, що воно коштує цілий статок.
Справді?
-Може, й мені примірити? -Нащо?
ДЯДЕЧКО: УСЕ Й ТАК ЧУДОВО
Я ПОВЕРНУСЯ ДОДОМУ
ДЕШЕВШЕ ЗА ГУБКУ
Ретельно все зваживши, я вирішив,
що сила перекладу, яку я отримав, прибувши в інший світ,
відтепер називатиметься
«Некерований оратор».
УСЕСИЛЬНИЙ ОРАТОР
Дякую за ідею, Такафумі.
-Ура. -Клас.
БАГАТОМОВНІСТЬ СУПЕРБАЗІКА
Ну, хоч його ідея не пройшла.
Чомусь від його варіанту мене вивертає.
Але як «Некерований оратор» вмикається?
Ой, погано.
Вибачте, у мене сьогодні є справи в університеті.
У тебе лекція в суботу?
Просто треба дещо зробити.
Побачимось.
Дивись, отак це робиться.
Бачив?
Виманюєш монстра до ями, і він у ній одразу здихає.
Ага.
До речі, дядьку. А що це?
Не чув про Sega Mega Drive?
Купив на гроші, отримані з реклами.
Он як.
А це ігри, які не дали мені пропасти в тому світі.
Ік'юрас елран.
Це селище мало не спустошила орда гоблінів.
Тому, щоб дати відсіч чудовиськам,
я об'єднався з групою шукачів пригод.
Де ж ти об'єднався?
Чекай, треба трохи промотати.
Не наближайся.
Чорт, гоблін-мутант!
Алісіє, тікай!
-Я не гоблін. -Що?
І не орк.
Точно, ти був на зимовому святі подяки.
Так. Ви оточили мене, коли я прийшов у селище.
-Я не орк. -То ж були ви?
-Так, хоча ми програли. -Але твоє обличчя…
МЕЧНИК ЕДҐАР, МАГ АЛІСІЯ, ВОЇН РАЙҐА
Об'єднатися з ним? Ще чого, він же явно заодно з гоблінами.
Так. Може, він і не орк, але до монстрів ближчий, ніж до людей.
Послухай.
Нам доручили завдання врятувати селище Дордо від гоблінів.
Не допоможеш нам? А в нагороду…
-Згодний. -Що?
-Що?
Отже, і справді допоможеш!
А ми не поспішаємо?
Так!
Та їх там ціла армія.
На таке ми не підписувались.
Не хвилюйтесь. Я й не такі битви вигравав.
У мене є ідея. Довіртеся мені.
Гей, ідіть сюди!
Сюди! Ну ж бо!
Дядьку.
Чекай. Скинути їх зі скелі чомусь не вдалося…
«Чомусь»?
У Golden Axe є потужний прийом — «Death Stab», викликається
комбінацією ривка, стрибка й атаки.
Це дуже складний удар.
РІВЕНЬ 8
-Який стрибок! -Це магія вітру?
Ви ні в кого не влучили.
Так. Я ж кажу, це дуже складний удар.
Отак, надихнувшись атакою з Golden Axe,
я зміг знищити цілу орду гоблінів.
Брехня!
Golden Axe із вашою перемогою не пов'язаний.
Радше він усе тільки ускладнив.
Такафумі, як сам бачиш,
від ігор Sega багато користі й у реальному житті!
Годі приплітати Sega, через вас у них будуть проблеми!
Після перемоги ми подалися до селища, щоб забрати нагороду.
А ти не промах!
Чверті нагороди тобі точно вистачить?
Так. Не хочу, щоб через жадібність на мене знову влаштували засідку.
Едґар засміявся!
Дядьку, у вас з'явилися друзі!
Вибач.
Але ж це ти відновив бар'єр над Запечатаним містом Лувальдрамом?
То ти мене бачила.
Комусь розповідала?
Якби й спробувала, ніхто б не повірив.
Не брехатиму, твій вигляд уселяє страх,
-але ти наче легендарний герой… -Ік'юрас к'юора.
Що? Чому?
-Ми тобі довіряли! -Ік'юрас к'юора.
Значить, більше ти з ними не бачився?
Ні, ще перетиналися.
До речі, під час третьої зустрічі
я раптом виявив, що можу розмовляти зі звіром.
Що, зі звіром?
Схоже, щось активувало мого «Некерованого оратора»
Божественна сило, допоможи моїм друзям!
То не звірі!
Ні кроку назад!
Його щит надто потужний!
-Це ж було вже. -Не те. Треба трохи промотати.
Я тебе пам'ятаю.
Ти був на зимовому святі подяки. Селяни тебе оточили,
але ти всіх нас розгромив.
Точно. І я не орк.
У мене відчуття якогось дежавю.
Через стерті спогади ця розмова повторилася.
Мене звати Райґа.
-А я Алісія. -Едґар.
А я Курокі Темма.
Радий знайомству.
-Знову дурнуватий псевдонім? -Курокі?
Що ви тут робите?
Звір улаштував собі лігво в древньому храмі.
Ми взяли завдання позбутися його, але він виявився надто буйним.
І що це за звір?
Звір зі смертельними голками. Чув про їжаків?
Щоправда, це версія розміром з людину.
Це ж викапаний Сонік…
Він згортається в колючий клубок, тому вбити його не виходить.
Не вбивайте його!
Що?
Чому він узагалі з вами б'ється?
З'ясуйте причину його агресії,
і, можливо, вдасться все владнати без насильства!
Що? Причину?
Дурниці. Він уже наробив шкоди, у нас немає вибору.
Це він!
Сонік!
Ти хто?
Як бачиш, їжаки в іншому світі зовсім не такі, як у нас.
Не сині, та й повільні.
Га?
ЇЖАК
Ну, навіть не знаю.
А потім я почав із ним говорити.
Звіре, чому ти нападаєш на людей?
Вони змусили тебе покинути дім?
Чи залізли на твою територію?
Чи ти просто захищаєш своїх дітей?
Чи люди вбили твою сім'ю?
Скажи мені!
Бо я не хочу тебе вбивати!
-Розумію. -Що?
Я розумію, що він говорить!
ЛЮДСЬКЕ М'ЯСО ОГИДНЕ.
Тоді нащо вбивати?
ЛЮБЛЮ РОБИТИ БОЛЯЧЕ ГОЛКАМИ.
Он як.
ПЕРЕДСМЕРТНІ КРИКИ — МУЗИКА ДЛЯ МОЇХ ВУХ.
Я ГРАВСЯ З ЇХНІМИ ТІЛАМИ.
Барайбут фолг бастол.
Отак ми з ним поспілкувалися.
Можливо, «Некерований оратор»
вмикається, коли я по-справжньому хочу з кимось порозумітися.
Схоже на те.
Коли бій неминучий, дядько нещадний.
Ого, просто неймовірно.
Ну, то що той звір сказав?
Та неважливо. Чув, десь тут має бути герой.
Ви щось знаєте?
Герой?
Точно, ельфійка теж про неї згадувала.
ФУДЖІМІЯ МІФУЮ, ТЕЛЕФОН
Фуджімія забула телефон, піду знайду її.
А до завтра це не зачекає?
Залишитися без телефона — це як грати у відеоігри без геймпада.
Катастрофа! Летімо!
А літати приємно, дядьку!
Це точно.
Але взимку вітер нещадний. Їздитимемо поїздом.
Гаразд. Має бути десь тут.
А ось і вона.
СПОПЕЛІННЯ У ВОГНІ ФЕНІКСА
Такафумі, я просто подивлюся. Іди сам розбирайся.
Добре.
Спущуся й переконаюся, що все гаразд. Усе-таки подруга.
Подруга?
-Спусти, де ніхто не побачить. -Чекай.
Попросимо духів трохи допомогти.
Алло, духи! Ви завжди так виручаєте. Щиро дякую!
Це я, Шібадзакі. Веду на ютубі канал «Дядько з іншого світу».
Готово. Тепер зможеш чаклувати, як я.
Але всього годину.
Круто! Дякую, дядьку!
Такафумі, що будеш робити, якщо він виявиться порядною людиною?
Тоді я просто лишу все на неї.
-Ясно. -А ні — видалю.
-Що? -Його пам'ять.
А, добре.
Ну не ламайся, гайда вночі відтягнемося на пляжі!
Ні, дякую.
Та чого? Пам'ятаєш торішні гарячі джерела?
Мені ніколи.
-І тоді ти мені всю ніч спати не давав. -Фуджіміє.
Що ти тут робиш?
Що це за тип?
Ти забула свій телефон.
А, дякую.
-Що таке? -Чіакі?
-Хто… -Це я, Такафумі. Пам'ятаєш?
Та…
Братик Такафумі?
-Ага. -Скільки ж це ми не бачилися?
Ти так виріс. Я тебе геть не впізнав!
У школі витягнувся. Ти теж дуже виріс, Чіакі.
-Четвертий клас? -Так!
Я прийшов зняти із сестрою відео для ютубу!
-Дядечку. -У тебе є канал?
-Здуріти. Твій молодший брат? -Так!
Я чув, що нині діти швидко ростуть, але він уже як дорослий.
Знаю. Чіакі!
Це той ютубер, про якого я тобі розповідала.
Ого!
Привіт! Я дядечко з каналу «Дядько з іншого світу»!
Уперше чую.
Ігри стримиш і все таке?
Ну, так.
Якось стримив Guardian Heroes на Sega Saturn.
Що? Не чув.
Це якась популярна гра, яку стримлять ютубери?
Так.
У неї грає багато ютуберів.
-Ти спочатку був такий напружений. -Мене й на іншому каналі згадали.
Я не впізнав Чіакі здалеку.
Подумав, що це, можливо, твій хлопець.
Га? У мене немає хлопця!
Але це було б не дивно. Ти дуже гарна.
Отже, ти думав, що він до мене клеїться, і готувався до бійки?
Мені здалося, що він не сприймає тебе серйозно.
Я втратив голову.
Ну ти й фантазер. Бовдур.
І що б ти зробив, якби він виявився покидьком?
Ну, гадаю…
О духу світла…
Ні, спробуймо щось інше.
Оптичне маскування.
Ого, я стала невидима!
Створи ілюзії.
Це голограми?
Активую миттєву телепортацію.
Серйозно кажу, сам подивись.
Як бачиш, дядько позичив мені свою магію.
Я не переймався через бійку.
Не знала, що магію можна позичити.
-І ти швидко призвичаївся. -Так.
Я багато уявляв, як би в нашому світі я бився проти ворогів за допомогою магії.
Її слабкість — час зачитування заклинань.
Тебе можуть застрелити, перш ніж ти щось дочитаєш.
Тому я подумав, що заклинання можна спростити,
опустивши звертання на зразок «о духу вітру» чи «о духу води»
й використовуючи завдяки цьому коротші фрази.
І схоже, я у своїх здогадах не помилився.
Та начхати.
Не треба звикати до магії.
Одного дня тобі це вилізе боком.
Життя — це тобі не казочка.
Здається, у початкових класах щось таке вже було.
Справді?
Ти втрутився, коли до мене чіплялися старші хлопці.
Тепер згадав.
Тебе тоді штовхнули.
Та ні, ніхто мене не штовхав.
Хіба?
Можемо подивитися.
Покажи спогад.
Гей, це територія шестикласників.
Тоді, може, поводитимешся відповідно до свого віку?
Бо скиглиш, наче якийсь малий шмаркач.
Стулися, потворо!
Ай! Боляче!
Моріяне, ти цілий?
Що, ручка бо-бо? А далі буде удар.
Усе гаразд, Суміко?
Такафумі.
Ви що! Не можна штовхати дівчину.
Вони ж тебе штовхнули?
Нічого не болить?
Ні, зі мною все гаразд.
У тебе червоне обличчя.
Усе добре, чесно.
Можу тебе понести.
Виходить, я сама була в усьому винна.
Я зрозумів усе абсолютно неправильно.
Схоже на те.
Але…
я все одно була рада.
І тоді, і зараз — ти завжди приходиш мені на допомогу.
Фуджімі!
Саво!
Що? Хто це?
Радий знайомству.
Я давній друг Фуджімії, Такаока Такафумі.
Такафумі, дуже приємно.
Я Савае. Ми дружимо зі старшої школи.
Хоча всі мене називають Сава.
Це ж треба.
Слухай,
Фуджімі за останні півроку стала такою красунею.
Багато хлопців хоче з нею зустрічатися.
І хто ж вони? Знаю, дай мені їхні номери.
Скажи їхні імена. Не соромся.
Ого, несподівано.
Гей, припини! Що ти збираєшся робити з їхніми номерами?
Нічого не збираюсь.
Якщо побиття не пам'ятають, отже, його не було.
Здається, сила вдарила тобі в голову.
Просто студенти в універі — це люди нижчого сорту,
таргани, яких треба розчавити.
Після вечірки потягнуть Фуджімію додому,
-знімуть відео, а тоді… -Хворі фантазії тримай при собі!
ЧІАКІ
О ні, там же Чіакі.
Вибач, Саво. Треба забрати брата.
Так. Побачимося.
Що це з ним?
Сподіваюся, усе буде гаразд.
Я відвела Чіакі додому.
Ну що, ви дізналися, як вмикається «Некерований оратор»?
Вочевидь, треба прямий контакт і сильний стрес.
Поки що він вмикався, тільки коли дядько був у відчаї.
А як щодо того разу, коли ви розмовляли з духами, тільки-но отямившись від коми?
А, той раз.
Такафумі приніс мої документи, і я відчув, що мені зараз кінець.
Я був у відчаї. Вирішив, якщо не здивую магією, він мене кине.
То ти теж збирався тікати з корабля.
До речі, а що там той герой? Так, дядьку?
Твоя правда. Ми ж не додивилися.
Що? Ви знайшли героя?
Ще ні, але вона десь поряд.
Ік'юрас елран.
Схоже, Алісія з друзями знають про героя.
Це вже третя зустріч, але минулого разу дядько стер їм спогади.
Та неважливо. Чув, десь тут має бути герой.
Ви щось знаєте?
Ну, власне…
Едґаре, позич свого меча.
Нащо?
Просто дай.
Я обраний долею герой, Осяяний Хрестоносець.
Божественний герой, Алісія Едельсія.
Переклад субтитрів: Ілля Скрипка