СЕРІАЛ NETFLIX
Та ну! Три бронзові монети?
Це навіть транспортування не покриває!
Ваш орк уже напівдохлий. Що мені з ним робити?
Ви просто ще не чули, як він говорить!
То спробуйте продати деінде.
Чорт.
Я ще знайшов губку дорогою.
Скільки дасте за неї?
Що за сміття.
Сто двадцять бронзових монет.
Більше в рази!
Та він же геть нічого не вартий!
ДЯДЕЧКО: УСЕ Й ТАК ЧУДОВО
Я ПОВЕРНУСЯ ДОДОМУ
ДЕШЕВШЕ ЗА ГУБКУ
То я дешевший за губку?
Ви хіба не знали?
Чому у вас обох кров із носа?
Певно, це через заклинання стирання пам'яті.
Але щойно я все згадав.
Я теж.
Я прочитав про це в записнику.
І теж щойно згадав.
Фуджіміє, ось, цей мій записник, прочитай першу сторінку.
Який він у вас пошарпаний.
Далі першої не читай!
«Мене продали дешевше за губку».
Щойно навчився стирати пам'ять, одразу позбувся болісних спогадів.
Певно, це був неабиякий шок навіть для вас.
Отже, коли є нагадування, стерті спогади можуть повернутися.
Кров із носа — це попередження від духа пам'яті,
яке означає, що зараз ти згадаєш минуле.
Але ми й так усе подивилися, тож нічого не вдієш.
А кращого способу попередити не знайшлося?
Ви як, нормально?
З мене годі.
Плечі болять.
А що сталося з дядьком?
Після цього мене замкнули в підвалі під цирком виродків.
Промотаю тиждень.
Навіщо?
Бо власник цілковито про мене забув.
Я ПОВЕРНУСЯ ДОДОМУ
Якби не калюжа, яка з'явилася після дощу на третій день, я був би мертвий.
Самотній промінь світла пронизує темряву.
Зовсім як «Voltteccer».
Цікаво?
Це з гри Pulseman на Mega Drive.
Суперсила героя. І назву треба вигукувати.
«Voltteccer!» — отак.
Коли відбиваєшся від стін, дія не переривається.
Це потужна й чудова сила.
І, говорячи про Pulseman, слід згадати й про напівпрозорі блоки.
Дах поїхав.
Недарма то світ електрики.
-Зламався. -Ні, ви не так зрозуміли.
Я розмовляв із променем світла, якраз щоб не збожеволіти.
Невже по мені не видно?
Я точно знав, що роблю.
Він випередив свій час. Команда, яка розробила Pulseman…
Бачу.
…піднялася на «Покемонах».
Точно.
Але я вірю, що колись вони все ж випустять Pulseman 2 на Sega.
Поки діє «Voltteccer», герой невразливий.
Це найкрутіша сила з усіх, які я бачив.
І його сяйво таке ж прекрасне, як у цього променя.
Світло, яке не скорити.
Що? Ти мені дякуєш?
Раптом що, це не просто слова.
Я не намагаюся підлещуватись.
Ти найпрекрасніша річ у цьому світі.
Хто там?
Невже це світло живе?
Ясно, ти дух світла, Кілайгд.
Промовити…
древні слова?
Кілайгд льгід ріолран.
Меч світла.
Це була перша магія, яку я використав.
Завдяки їй і вибрався.
Дядьку, то коли ви розмовляли самі із собою, насправді…
Так, то був дух світла.
Є й інші: дух вітру, дух вогню і так далі.
А як ви раптом змогли спілкуватися з духами?
-Ваша сила? -Так.
Виходить, ви скористалися подарованою богом силою перекладу?
Точно.
Певно, це і є таємниця дядькового таланту до магії.
У тому ж Запечатаному місті
дядько був єдиний, хто зміг домовитися з духами бар'єру!
То он у чому річ.
А я все гадав, чого ж моє розуміння магії не таке, як в інших.
Думаю, я б зрозумів це ще там, якби спробував поговорити з місцевими.
До речі,
а як ви тоді самі пояснювали свої раптові магічні й мовні здібності?
А, ну,
у мене ніколи не було проблем з проходженням ігор,
навіть якщо вони були англійською.
Я вирішив, що все завдяки набутій в іграх здатності пристосовуватися.
Нема у вас такої здатності.
Його віра у відеоігри не перестає дивувати.
Нехай, а що з вами було далі?
А, так.
Скориставшись мечем світла, я втік із камери.
А дорогою до виходу заразом звільнив полонених маленьких тваринок.
Який гарненький!
Ви їм сподобалися! Узяли їх із собою?
Ні.
Один прокусив мені сонну артерію.
Чудовиська!
Рятуйте!
Що в біса коїться?
Підступні гризуни, люті звірі й пазуристі птахи!
Чудовиська зі східного континенту вирвалися на свободу!
Хто-небудь, допоможіть!
МІСІЯ 1
Невже я буду
простим цивільним,
який тікає і ховається?
Чи, може…
Регсуїд залдона!
Дякую вам. Ви мене вря…
А ви добре трималися.
Не бійтеся, тепер усе гаразд.
Перенеси пораненого у безпечне місце, духу.
Моя битва з чудовиськами тривала всю ніч.
І ось усе нарешті закінчилося.
Барайб гарл.
Я безмежно вдячний чудовиськам за те, що наситили моє виснажене тіло.
Не знаю, як і сказати.
Усі 17 років у тому світі були суцільною смугою невдач,
але, як бачите, щонайменше в мене був непоганий старт.
Га?
Оце він називає «непоганим стартом»?
Якби мене ще не оцінили так дешево, було б зовсім ідеально.
Вибачте.
Але вже пізно, я маю йти.
Я не можу пропустити смажену курку.
Подивимося решту іншим разом.
Слушно.
Усе-таки якраз звідси й почалися мої страждання.
Стало ще гірше?
Можна детальніше? Що сталося?
Та нічого особливого.
Я врятував ту ельфійку від дракона.
А вона віддячила мені ножем у спину. Бридко стає, як згадаю.
Це ж найважливіша частина!
Я саме заради неї й прийшла!
ПОЛУМ'Я, ГОРИ
Вечеряйте без мене. Добре.
Краще б ваші пригоди були варті відмови від смаженої курки!
Так, дивіться.
Бій з отруйним драконом припав на дев'ятий день у тому світі.
Ось як усе було.
Ура, перемога.
Уже все!
Моя курятинка.
Ваша магія неймовірна! Завалили дракона з удару.
Ні, за звичайних обставин я б не зміг його вбити.
Але погляньте.
Перед цим ельфійка ось тут сильно ослабила його броню.
Я просто вдарив у вразливе місце.
По суті, вона майже перемогла його сама.
Орк.
Я нічого не бачив.
А ще я ніякий не орк.
Ти прикрилася?
Знаєш, як застібати?
Мечнику, прийми мою подяку.
Облиш, на моєму місці кожний зробив би те саме.
Яка потворність.
Такий орк може бути тільки втіленням зла.
Огидно.
Твоя огидність не заслуговує на прощення.
Її заглючило.
Схоже, вона втратила розум.
Звідки ти дістала цей ніж?
Що ж я таке роблю?
Вибачте.
Порізалась!
Рана є?
Гей!
Що ти робиш?
Де рана? Я зупиню кров!
Я себе не різала! Зі мною все гаразд!
Ні подряпинки.
І така гладенька шкіра.
Може, поріз в іншому місці?
Може, тут? Чи тут?
Гей!
Ти за це заплатиш!
Я ніколи не забуду твого свинячого рила!
Одного дня я з тобою поквитаюся!
Ти точно не поранена?
Не підходь до мене, збочений орку!
Свиня, свинюка!
Свинорилий, бридкий орк!
Сказали б щось чи що.
Ні. Якби я в такій ситуації почав щось казати, це б її тільки спровокувало.
Тут треба терпіння.
Що ж це за шкільне життя було в дядька?
Ось відтоді
вона й почала мене діставати.
Вкрала моє худі й поливала брудом при кожній зустрічі.
І не допомогла, коли я стояв у крижаному стовпі.
Клята ельфійка.
До речі, про крижаний стовп.
А що з вами було потім?
Можу показати.
Чому мені так важко?
Невже наслідки ночі в кризі?
Стоп, що це на мені таке м'яке?
Що ти робиш у моїй кімнаті?
Деякі племена півночі зігріваються органами убитих звірів.
Тут доволі холодно, тому я грілася!
Жахливо.
Просто жахливе виправдання.
Он воно що. Логічно.
-Повірив! -Та ну!
Так, сьогодні й справді прохолодно.
Краще ще полежати, щоб не підхопити застуду.
Отож-бо, зігрієш мене своїм тілом.
То я тобі замість органів упольованих звірів?
Роби як знаєш.
Що таке?
Мамо.
Ні.
Мамо.
Ти…
Я не хочу працювати!
Мамо, хіба не ти казала, що жити — кайф ловити?
Що допоки морозний меч зі мною, я ніколи не буду голодна.
Я не хочу працювати, мамо!
А коли мені було дев'ять, ти просто втекла з молодшим чоловіком.
За що ти мене вдарила?
Не витерпіла твого ниття про те, як ти хочеш бути ледацюгою.
Це був жарт.
Я хочу працювати! Мейбель дуже хоче працювати!
Робота — то велика честь!
Щось по тобі не видно!
Я ж казав, просто продай персня, і не доведеться шукати роботу.
Правильно. Просто продай його.
Усе-таки слід бути самостійнішою.
Гарувати на роботі — то для худоби.
Я не знаю, як це робиться в ломбардах.
Я виб'ю для тебе гарну ціну.
Усе-таки лишу на крайній випадок. Коли вже не залишиться варіантів.
А, ясно, добре.
Слухай, а може, нехай ельфійка візьме тебе під свою опіку?
Га?
У тебе ж є гроші за твій перстень?
Я поклала їх у банк, але…
МЕЙБЕЛЬ — МАНУ
Згодна!
-Будь моєю хазяйкою! -Що?
Забудь.
Якщо тобі соромно, то не кажи такого.
Ну, ходімо поки що поснідаємо.
Сьогодні я пригощаю.
Гав!
До речі, я ж так і не представилася.
Мене звати Мейбель Рейвейл.
Я остання з Крижаного клану, а моя мрія — стати дослідницею.
Рада знайомству.
А мене…
Хоча краще називайте ельфійкою.
Усе одно за межами королівства я така єдина.
Моя місія — пошук і збір древніх реліквій.
Рада бути з вами.
А я Вульфґанблад.
-Брехло! -Узяв собі круте ім'я!
Я подорожую, шукаючи спосіб повернутися додому.
Радий бути з вами.
Чому використали інше ім'я?
А хто називає справжнє ім'я якимось незнайомцям?
На цей момент він знав ельфійку вже три роки.
А він розуміється на тамтешніх звичаях.
Я збираюся з'їздити в Ікозу.
В Ікозу? Місто, де ти продала свого персня?
Не пригадую, щоб у тих краях були якісь підземелля.
Замовкни! Сама розберуся!
Дурень! Розпусний орк!
Хоче викупити свого персня.
Мейбель вродлива, тож вона відчуває загрозу.
Вульфґанбладе.
Га? Де?
Ой, це ж я.
Які в тебе плани на сьогодні?
Неподалік герой намагається зачистити підземелля.
Піду розвідаю, що і як.
Легендарний герой.
До неї цей титул нікому не належав 50 років.
Чула, вона самотужки знищила орду чудовиськ класу «легіон»,
за що й отримала цей титул.
Он як усе було? Круто!
Я піду з тобою, Вульфе.
Щоправда, я сова. Тому я ще піду посплю десь до другої.
Тому, будь ласка, почекай десь до п'ятої.
Отак день і закінчився.
Група розпалася!
Мейбель — невиправна ледацюга. Нікуди вона не піде!
До речі, про п'яту годину. Гляньте, який час.
Фуджімію пора відпустити.
Краще б я вибрала смажену курку.
Зголодніли?
Як щодо піти поїсти рамену? Я плачу.
-Справді? -Точно, дядьку?
Авжеж.
Ура!
Загалом, інший світ став для дядька пеклом.
Але, хоча тамтешні боги виявилися нікудишніми,
у дядька були ельфійка та Мейбель.
Рамен, яким нас пригостив дядько,
був дуже смачний.
ПАЛЬЧИКИ ОБЛИЖЕШ!
Йому трохи не вистачило грошей, тому Фуджімія доклала решту.
Переклад субтитрів: Ілля Скрипка