Привіт, я дзвоню щодо будинку, який виставлено на продаж.
Його можна орендувати?
Ні. Лише продаж, і бажано готівка.
Що ж, дякую.
Ми можемо обговорити ціну, але нам потрібен аванс.
Господи.
Алло?
Доброго дня. Ціна обговорюється?
Що? Ви з глузду з'їхали. Це ж майже задарма!
Скільки там шаф?
Я вам цього не говорила, але не багато.
Раніше це був гараж, а тепер це внутрішній сад.
Господарі продали машини,
бо район не підходить для дорогих авто.
Подивіться, який він гарний. Ходіть.
Обережно, на підлозі іграшки.
Їхня дівчинка така неохайна.
Ось це кухня.
Мала, але практична.
Ці двері краще не відчиняти.
З водостоку вилітають здоровезні таргани.
Ходімо до вітальні.
Уночі з'являється привид дитини.
Бідолашний. Кажуть, він потонув у баці з водою.
Ми покропили святою водою, але він не зник.
ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Рує.
Здоров.
Вона ще не виходила.
Справді? Чорт!
Уже дуже пізно.
-Мені вже час іти. -Хочеш присісти?
-Вона скоро вийде, вони майже закінчили. -Мабуть, таки присяду.
То вона досі там?
Мабуть, намагається виправити чиєсь життя.
Скоріше за все.
Хочеш?
Ні, дякую. Я купив у неї. Каву з корицею.
Каву з корицею?
Ти як моя тітка Емма. Теж ліберал?
Чорта з два.
Що ти тут робиш?
-Привіт, любий. -Як ти?
Як ти?
Супер! Нарешті розплатилася за твою п'яну витівку.
Ходімо, Фау.
Підвести?
Ні, дякую. Я сам.
Гаразд, бувай.
Щоб тебе!
Дідько! Бляха!
Чорт.
Андреа, пробач. Були жахливі пробки.
Сонечко?
Мала.
Прошу, не мовчи.
Тату? Можна на хвилинку?
Пані Моні. Що сталося?
Ми можемо поговорити?
Звісно.
Послухайте, татусю, в Андреа проблеми з однокласниками.
Вона ховається в туалеті, щоб втекти з фізкультури. І грубить учителям.
А місяць тому вона принесла іграшки до школи, що суперечить правилам.
Власне, вона здала їх в оренду іншим дітям.
Що? Ви впевнені?
Послухайте.
Я гадаю, вона намагається привернути увагу мами. Бідолашна.
Хто «бідолашна»? Андреа, її мама? Хто?
Не думайте, що я пліткарка, бо це не так,
але чутки поширюються швидко.
Інші мами кажуть…
Ті мами можуть стулити свої пельки.
Можливо, їм варто займатися своїми справами.
Мама у в'язниці?
Ні. Вона в мавпятнику.
Це як мої кузени на перерві?
Типу того.
Але в мами все добре.
А ти як? Якась ти сумна.
Сонечко?
Завтра
прийде лікарка.
Буде говорити з тобою.
БУДИНОК ПРОДАЄТЬСЯ ПРИХОДЬТЕ АБО ДЗВОНІТЬ
Андреа…
Як довго висітиме та об'ява?
Чесно, поняття не маю. Можна лише здогадуватися.
-Привіт, Качіто. -Привіт.
-Приходила та пара? -Так.
Помий руки, будемо обідати.
Схоже, вони зацікавилися.
Питали, чи підійде програма державної іпотеки.
Це схоже на державний проєкт?
Не знаю, сам спитай їх. Це вже готове?
Ще ні. Поїмо на стійці сьогодні.
Привіт, коханий. Я сяду он там.
Не хвилюйся. Газ виїв його мозок.
Чорт. Це підліток емо? Якого він року?
Йому місце в музеї.
Я принесла кілька салатів. Можемо пообідати тут.
О, Хулія
Принесла мені капусточки
Та зосередься.
То про що ви з Руєм говорили в мавпятнику?
Про тебе, звісно ж. Про що ще?
Та ну, скажи.
Не хвилюйся, лише про хороше.
Психолог від суду прийде завтра.
До Руя, так?
Вона говоритиме з Андреа наодинці, але я теж буду.
Я мушу.
-Це ніяк не можна відмінити? -Ні.
Годі все контролювати.
Розслабся трохи, відпочинь.
Чекаємо три хвилини, гаразд?
Я лише кажу, що ви вдвох дорослі
і можете все вирішити.
Та й Руй чудовий. Він мені подобається.
Я можу дати тобі його номер.
-І не буду вам заважати. -Це гомофобний підкол?
Звісно ж, ні, дурнику!
-Мені сказати… -Тихо!
Ми з дівчиною вирішили, що обговорювати колишніх погано.
Спробуйте.
Андреа, поїж. Це ж твоя улюблена страва.
Спробуй.
Гидота.
Не гидота. Поїж.
-Ну ж бо. -Усе охолоне.
Може, змусиш мене?
Качіто.
Андреа, не говори зі мною таким тоном.
Ми не виїжджаємо.
Ми це обговорювали, нам треба продати будинок.
У маминій квартирі є твоя кімната.
І ми з тобою знайдемо собі містечко. Візьмемо собаку, ти ж хотіла.
Мені подобаються курки! Я ненавиджу тебе, тату!
Я теж хочу розлучитися з тобою!
ЗНИКЛА СОБАКА — ДАЄМО ВИНАГОРОДУ
-Зняти рекламу велосипедів? -Ні, хай буде.
Гаразд.
Андреа?
Сонечко?
Пробач мене.
Ходімо їсти.
Андреа?
Кошенятко?
Ідаліє?
Ідаліє!
До Саласару, будь ласка.
Ви бачили маленьку дівчинку?
Іди до магазину пана Чучо і розкажи всім, що сталося.
А ти скажи на базарі. Хай подзвонять нам.
Розкажи всім сусідам, прошу, швидше.
Перепрошую, ви бачили цю дівчинку?
Ні.
Згідно зі звітами, рівень смертності впав на 41%,
а заражень — на 16%…
Це Руй, зроби тихіше.
Гаразд.
Що таке?
Що?
Але як?
Ні! Чорт!
Стривай, я поведу.
-Що сталося? Ти їдеш? -Хіко, будь тут, добре?
Так, не хвилюйся.
Я не можу чекати добу. Моя дитина зникла!
-Я подзвоню за добу! -Спитай на базарі.
Подзвониш. Швиденько!
Що сталося?
Не знаю.
-Чат сусідів? -Уже.
-Її друзі знають? -Ми дзвонимо їм.
Як ти міг дозволити їй утекти?
Рує! Мій дядько працює в Раді безпеки.
-Можливо, він допоможе. -Чудово, дякую.
Так, їй сім.
Ідаліє?
-Що? -Що на ній було?
Форма. Може, вона перевдягнулася. Я перевірю шафу.
Ми перевіримо, чи є форма. Подякуй татові від мене.
Хуліє.
Ти бачила її форму?
То тут живуть четверо людей?
Ми живемо тут дев'ять років.
Пані, я, Ідалія та моя дочка.
-Якісь особливі риси? -Ми ж казали, родимка на шиї.
-З якого вона боку? -Ну…
З правого.
-З правого? -Так.
-Щось ще? -Ви хочете щось?
Каву, будь ласка.
Вона має… У вас є її фото.
-Пане, нам треба… -Чому ви досі тут?
Агов!
Це великий будинок, так?
Так.
Як давно ви працюєте на цих людей?
З 15 років.
Я почала працювати з мамою Хулії.
Я помітила, що ви називаєте їх на ім'я.
Яке у вас прізвище, Ідаліє?
-Чому? -Лише кілька питань.
-Що це? -Що відбувається?
-Вони хочуть допитати мене. -На вулиці?
Нам треба спитати її дещо в поліцейському відділку.
-Кого? -Ідалію.
-Зазвичай це хтось близький до родини. -Ви про що? Стривайте, Ідаліє!
-Хуліє, я не хочу їхати. -Я їм не дозволю.
-Ви не заберете її. -Вона живе тут!
Ми обшукали…
Краще заарештуйте ту купку злочинців біля метро.
Агов…
-Це жарт? -Це помилка.
Навіщо її забирати?
Відпустіть пані та знайдіть мою дівчинку.
-Її нема вже кілька годин. -Ідаліє, не хвилюйся.
-Відпустіть її! -Знайди того, хто нам допоможе.
-Добре. -Ідаліє, усе буде добре.
-Ти з телефоном? -Так.
-Це просто неподобство. -Рує, не дай їм забрати її.
Що? Ні.
-Ти куди? -Шукати дочку.
Ви бачили цю дівчинку?
-Вона проходила тут? -Ні.
Ви впевнені?
Ні, не бачили.
-Ми не бачили її. -Дякую.
Я перша.
Не тримай мене.
Привіт.
Андреа.
Дякую, що сховали мене.
Я не хочу бачити батьків.
Он там є ліжко.
Дякую.
Її чоловік у в'язниці.
-Це нічого не означає. -Сер, відійдіть.
Але ж це маячня, офіцере.
Скажіть мені, ви хочете грошей?
Звісно, ні, сер.
Тоді чому ви не шукаєте її?
Ви про що? Ми шукаємо.
-Ви знаєте, про що я. -Алло?
-Кончо. -Мамо?
Андреа втекла, звинувачують мене.
-Вони забирають мене. -Віддайте телефон.
Закрийте заднє вікно.
Марі, дзвони Панчо! Хай бере таксі.
Маму забирає поліція.
Що ти говориш?
Що вона зробила?
Вона ледь встигла сказати, що дівчинка втекла.
-Андреа? -А хто ще?
-Як вони можуть підозрювати її? -Не знаю.
Алло?
Так, дівчинка зникла. Вони вішають це на неї.
Мені потрібен телефон Хулії, надішлеш?
Хулія, певне, сама не своя.
Наглянь за будинком, я спробую щось зробити.
Андреа?
Що ти тут робиш?
Я втекла.
-З тобою все добре? -Так.
-Алло? -Хуліє, це Конча.
-Кончо, що… -Андреа з нами.
Що?
Вона сама приїхала.
Вона з тобою?
Так.
-З нею все добре? -Так, Хуліє, усе нормально.
Вона трохи налякана через те, що сталося, але з нею все добре.
Вона зі мною, ми вже їдемо до вас.
Як вона дісталася туди?
На автобусі.
Кончо, прошу, скажи їй, що все буде чудово.
Ми любимо її до нестями.
Скажи, що ми чекаємо на неї, хай не хвилюється.
Скажи їй, що я дуже сильно люблю її.
-Думаєш, це вона? -Не знаю. Так, це Конча.
-Сонечко! -Слава богу!
Золотце!
-Я заберу її в дім. -Звісно.
Іди.
-Ходімо. -Ідемо.
-Неймовірно! -Не може бути!
Я не спала.
Невже?
Тобі треба поспати, кошенятко, у тебе був важкий день.
Я буду спати, але ти перестань плакати, мамо.
Можна мені молока з печивом?
Не знаю, що їй сказати.
Не знаю, це грубо.
-Не можна казати їй, щоб вона не виходила. -Ні.
Треба подумати над цим.
Дідько.
-Як ти, Фау? -Вона вже спить?
Ні, вона хоче молока з печивом.
Я віднесу їй.
-Справді? -Вам треба перевести подих.
Я вкладу її.
Добре, дякую.
На малу чекає діабет.
Можна мені?
Я не купляв сьогодні. Бери.
Дякую.
Це вона, Анді?
Ні. Це книга пошуків, а не історія на ніч.
Гаразд. То яку ти хочеш?
Про відьму, хоч через неї мені сняться жахіття.
Справді?
Гаразд.
«Зла панночка».
Це вона. Зла панночка не схожа на відьму.
Подивимося.
Дивися, усе ліжко в крихтах.
Зараз.
Не кажи Ідалії, добре?
Ось так. Тепер ідеально.
Хочеш,
я почитаю про вовка?
Ні, з самого початку про злу панночку.
Гаразд, з початку.
«Удень зла панночка кричала:
-"Ноги болять…"» -Не так голосно.
Добре, вибач.
«Ноги болять.
Винні всі довкола.
У мене мозолі, тому я злюся.
Мені треба кричати й верещати".
А після обіду зла панночка казала:
"Що мені робити? Я всіх ненавиджу. Це через них у мене болять ноги".
Уночі зла панночка молилася:
"Як я зможу ходити
тут або біля моря?
Пісок допоможе?
Мені треба знайти відповіді"».
Переклад субтитрів: Юрій Лаховський