‎Bună ziua, sun pentru informații ‎despre casa de vânzare.
‎Poate fi și închiriată?
‎Nu. E de vânzare‎, ‎preferabil cu banii jos.
‎Mulțumesc.
‎Da, putem negocia prețul, ‎dar nu putem renunța la avans.
‎Fir-ar!
‎Alo?
‎Bună ziua. Voiam să știu ‎dacă prețul e negociabil.
‎Poftim? Cum să fie? E pomană curată!
‎Câte debarale are?
‎Între noi fie vorba, n-are multe.
‎Aici era garajul, ‎acum e grădină interioară.
‎Șefii mei și-au vândut mașinile
‎fiindcă e un cartier periculos.
‎Intrați! Uitați ce frumoasă e casa.
‎Aveți grijă la jucării.
‎Fetița lor e tare dezordonată.
‎Aici e bucătăria.
‎E micuță, dar practică.
‎Ușa asta trebuie ținută doar închisă.
‎Din canalizarea aia ies gândaci uriași, ‎din ăia care zboară.
‎Să trecem în salon.
‎Noaptea apare fantoma unui copil.
‎Cică s-a înecat ‎în rezervorul de apă, săracul!
‎L-am stropit cu aghiazmă, dar nu pleacă.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Ruy!
‎Salut.
‎Încă n-a ieșit.
‎Serios? Doamne!
‎Ce târziu e!
‎- Ar trebui să plec. ‎- Vrei să stai jos?
‎Va ieși curând, aproape au terminat.
‎Bine, atunci.
‎Deci e încă înăuntru?
‎Probabil încearcă ‎să rezolve problemele altcuiva.
‎Sigur.
‎Vrei?
‎Nu, mulțumesc. I-am adus ei. ‎E cafea cu scorțișoară.
‎Cu scorțișoară?
‎Parcă ești mătușă-mea Emma. ‎Și tu ești conservator?
‎Nici vorbă.
‎Ce cauți aici?
‎- Bună, iubitule! ‎- Bună.
‎Cum te simți?
‎Fantastic! Am terminat de plătit ‎pentru beția ta.
‎Vino, Fau.
‎Te lăsăm undeva?
‎Mulțumesc, mă descurc.
‎Bine, pa.
‎Fir-ar să fie!
‎Rahat!
‎Mama mă-sii!
‎La dracu'!
‎Iartă-mă, Andrea. ‎A fost aglomerat pe drum.
‎Scumpo?
‎Fetițo!
‎Vorbește cu mine, te rog!
‎Tati? Veniți o clipă, vă rog?
‎Ce s-a întâmplat, dră Moni?
‎Putem vorbi puțin?
‎Sigur.
‎Uite ce-i, Andrea are probleme cu colegii.
‎Se ascunde în baie, să nu facă sportul.
‎Și vorbește urât cu profesorii. ‎Știți ce a făcut luna trecută?
‎Și-a adus jucăriile la școală, ‎ceea ce e interzis.
‎Mai rău, le-a închiriat colegilor.
‎Poftim? Sunteți sigură?
‎Uitați.
‎Eu cred că încearcă să atragă ‎și atenția mamei, sărăcuța!
‎Cine e „sărăcuța”? Andrea, mama ei, cine?
‎Să nu credeți ‎că sunt băgăcioasă, nu sunt,
‎dar zvonurile circulă în cartier.
‎Celelalte mămici vorbesc…
‎Celelalte mămici să-ți țină gura.
‎Și să-și vadă de treaba lor.
‎Mama e la închisoare?
‎Sigur că nu! E în arestul bețivilor.
‎Ca verii mei, când sunt puși la colț?
‎Cam așa, să zicem.
‎Dar mama ta e bine.
‎Ce se întâmplă cu tine? Pari cam abătută.
‎Scumpo?
‎Mâine,
‎va veni la noi o doamnă doctor.
‎Trebuie doar să vorbești cu ea.
‎CASĂ DE VÂNZARE. ‎INFORMAȚII AICI SAU LA TELEFON.
‎Andrea…
‎Cât timp o să mai fie anunțul acolo?
‎Sincer, nu știu.
‎Cine știe?
‎- Bună, Cachito. ‎- Bună.
‎- A venit cuplul ăla? ‎- Da.
‎Spală-te pe mâini și hai la masă.
‎Păreau interesați.
‎Au întrebat dacă acceptați ‎credite guvernamentale.
‎Părem dezvoltatori imobiliari cumva?
‎Nu știu, așa au zis. Asta e gata sau nu?
‎Nu încă. Azi mâncăm la bar.
‎Bună, iubitule. Mă așez acolo.
‎Nu-ți face griji. ‎E drogat de nu mai știe de el.
‎Fir-ar! E un adolescent emo? ‎În ce an suntem?
‎Trebuie dus la muzeu.
‎Am adus două salate. Am putea mânca aici.
‎O, Julia
‎Ai venit și mi-ai adus salată
‎Fii atent acolo!
‎Despre ce vorbeai cu Ruy ‎la arestul bețivilor?
‎Despre tine, evident. Ce altceva?
‎Haide, spune-mi!
‎Numai de bine, nu-ți face griji.
‎Mâine vine psihiatra numită de judecător.
‎Acasă la Ruy, nu?
‎Vorbește doar cu Andrea, ‎dar mă duc și eu.
‎Trebuie.
‎Chiar nu puteți anula?
‎Nu.
‎Ar trebui să lași garda jos.
‎De ce nu te calmezi, să vă înțelegeți?
‎O să așteptăm trei minute, da?
‎Vreau să spun doar ‎că sunteți doi adulți responsabili,
‎care pot găsi o soluție.
‎Sincer, Ruy e de treabă. Mie îmi place.
‎Pot să-ți dau numărul lui.
‎- Nu vă stau în cale. ‎- E o remarcă homofobă?
‎Sigur că nu, prostule!
‎- Să te zic…? ‎- Taci!
‎Eu și iubita mea nu vorbim despre foști, ‎fiindcă nu-i sănătos.
‎Încercați și voi.
‎Andrea, te rog să mănânci. ‎Am făcut ce îți place.
‎Gustă, haide!
‎Arată scârbos.
‎Nu e scârbos. Mănâncă!
‎- Mănâncă! ‎- Se răcește.
‎Obligă-mă!
‎Cachito!
‎Andrea, te rog să nu-mi vorbești așa.
‎Eu nu mă mut de aici.
‎Am discutat, trebuie să vindem casa.
‎Ai camera ta acasă la mama ta.
‎Noi doi o să stăm altundeva. ‎O să adoptăm un cățel, cum voiai.
‎Mie îmi plac găinile! Te urăsc, tată!
‎Vreau să divorțez și eu de tine!
‎CÂINE PIERDUT. SE OFERĂ RECOMPENSĂ
‎- Scot anunțul despre bicicletă? ‎- Lasă-l.
‎Bine.
‎Andrea?
‎Scumpo?
‎Îmi pare rău.
‎Haide, vino să mâncăm!
‎Andrea?
‎Gândăcel?
‎Idalia?
‎Idalia!
‎La Salazar, vă rog.
‎N-ați văzut o fetiță singură?
‎Mergi la magazinul lui Chucho ‎și zi tuturor ce s-a întâmplat.
‎Tu fă același lucru la piață. ‎Să ne sune dacă știu ceva.
‎Anunțați toți vecinii. Vă rog, grăbiți-vă!
‎Scuzați, ați văzut-o pe fetița asta?
‎Nu.
‎Potrivit informațiilor, ‎rata deceselor a scăzut cu 41%,
‎iar a infectărilor cu 16%…
‎E Ruy. Dă-l pe mut, te rog.
‎Bine.
‎Ce e?
‎Poftim?
‎Dar cum?
‎Nu! Futu-i!
‎Stai, Ju, conduc eu.
‎- Ce faceți? Plecați? ‎- Xico, rămâi aici, da?
‎Da, nicio grijă.
‎Cum să aștept 24 de ore? ‎Mi-a dispărut copilul!
‎- Bine, sun mâine! ‎- Verificați la piață.
‎Anunțați-mă ce aflați! Repede!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu știu.
‎- Ai anunțat vecinii? ‎- Da.
‎- Prietenii ei știu? ‎- Acum le spunem.
‎Cum ai putut s-o lași să plece?
‎Ruy! Unchiul meu lucrează ‎la Consiliul de Securitate.
‎- O să văd dacă ne poate ajuta. ‎- Super, mersi.
‎Da, șapte ani.
‎Idalia?
‎- Da? ‎- Ce avea pe ea?
‎Uniforma, dar poate s-a schimbat. ‎Mă uit în dulap.
‎Verificăm dacă e în uniformă. ‎Mulțumește-i tatălui tău din partea mea.
‎Julia!
‎I-ai văzut uniforma?
‎Deci în casă locuiesc patru persoane?
‎Locuim aici de nouă ani.
‎Soția, eu, Idalia și fiica mea.
‎- Are semne particulare? ‎- V-am zis la telefon, o aluniță pe gât.
‎- Da, dar pe ce parte? ‎- Păi…
‎Pe partea dreaptă.
‎- Pe dreapta? ‎- Da.
‎- Altceva? ‎- Vă servesc cu ceva?
‎Cafea, vă rog.
‎Are… Aveți fotografia ei.
‎- Dle, ne trebuie… ‎- Ce mai căutați aici?
‎Auziți?
‎E o casă mare, nu?
‎Da.
‎De cât timp lucrați la oamenii ăștia?
‎De când aveam 15 ani.
‎Mai întâi am lucrat la mama Juliei.
‎Văd că le spuneți pe nume.
‎Te cheamă Idalia și mai cum?
‎- De ce? ‎- Niște întrebări.
‎- Ce e? ‎- Ce se întâmplă?
‎- Au niște întrebări. ‎- De ce afară?
‎Trebuie să-i punem niște întrebări ‎la secția de poliție.
‎- Cui? ‎- Idaliei.
‎- De obicei e cineva apropiat familiei. ‎- Ce vreți să spuneți? Idalia!
‎- Julia, nu vreau să mă duc. ‎- Nu-i lăsăm.
‎- N-o luați nicăieri! ‎- Locuiește aici!
‎Am căutat…
‎Ar trebui să arestați ‎gașca de infractori de lângă metrou.
‎- Serios? ‎- E o greșeală.
‎N-aveți de ce s-o luați.
‎Lăsați-o pe doamna și găsiți-mi fata.
‎- E dispărută de ore bune. ‎- Nicio grijă, Idalia.
‎- Dați-i drumul! ‎- Găsește pe cineva să ne ajute.
‎- Bine. ‎- Idalia, nu pățești nimic.
‎- Ai telefonul? ‎- Da.
‎- Nu se poate! ‎- Ruy, nu-i lăsa să plece cu ea.
‎Poftim? Nu!
‎- Unde pleci? ‎- Să-mi caut fata.
‎Ați văzut-o pe fetița asta?
‎- Trecând pe aici, azi? ‎- Nu.
‎Sunteți sigur?
‎N-am văzut-o.
‎- N-am văzut-o. ‎- Mulțumesc.
‎Eu am ajuns primul.
‎Nu mă ține!
‎Bună!
‎Andrea!
‎Mulțumesc că mă ascundeți. ‎Nu vreau să-mi văd părinții.
‎Acolo e un pat.
‎Mulțumesc.
‎Știm că soțul ei e închis.
‎- Asta nu înseamnă nimic. ‎- Dle, dați-vă înapoi.
‎Dar e absurd, dle agent.
‎Spuneți-mi, e chestiune de bani?
‎Sigur că nu, domnule.
‎Atunci de ce n-o căutați?
‎Ce vreți să spuneți? O căutăm.
‎- Știți ce vreau să spun. ‎- Alo?
‎- Concha! ‎- ‎Mamă?
‎A fugit fata și dau vina pe mine.
‎- Vor să mă aresteze. ‎- Ce faci cu telefonul?
‎Închide geamul!
‎Mary, sună-l pe Pancho! ‎Spune-i să aducă taxiul.
‎O duc la poliție pe mama.
‎Cum adică?
‎Ce-a făcut?
‎A apucat doar să-mi spună că a fugit fata.
‎- Andrea? ‎- Cine altcineva?
‎- Cum de o bănuiesc pe ea? ‎- Nu știu.
‎Alo?
‎Da, a dispărut fetița. Și dau vina pe ea.
‎Îmi trebuie numărul Juliei, mi-l trimiți?
‎Cred că Julia e tare îngrijorată.
‎Vino să ai grijă de casă, ‎mă duc să văd ce pot să fac.
‎Andrea?
‎Ce cauți aici?
‎Am fugit.
‎Ești teafără?
‎Da.
‎- Alo? ‎- Julia, sunt Concha.
‎- Concha…? ‎- Andrea e la noi.
‎Cum?
‎A venit singură.
‎E cu tine?
‎Da.
‎- E bine? ‎- Da, Julia, e bine.
‎E puțin speriată de ce se întâmplă, ‎dar n-are nimic.
‎E aici cu mine, venim spre tine.
‎Cum a ajuns acolo?
‎A venit singură cu autobuzul.
‎Concha, te rog, ‎spune-i că totul va fi bine,
‎că o iubim ca pe ochii din cap.
‎Spune-i că o așteptăm toți ‎și să nu-și facă griji.
‎Spune-i că o iubesc mult, te rog.
‎Ea o fi?
‎Nu știu. Da, e Concha.
‎- Vino, scumpo! ‎- Ce ușurare!
‎Micuțo!
‎- O duc înăuntru. ‎- Da.
‎Du-te!
‎- Vino. ‎- Haide!
‎- Incredibil! ‎- Pentru Dumnezeu!
‎N-am adormit.
‎Serios?
‎Ar trebui să dormi, scumpo, ‎a fost o zi lungă.
‎Mă culc, dar nu mai plânge, mamă.
‎Și îmi aduci niște fursecuri cu lapte?
‎Nu știu ce să-i spun.
‎Știu, e greu.
‎- Nu-i putem interzice să iasă. ‎- Nu.
‎Trebuie să ne gândim bine.
‎Fir-ar să fie!
‎- Ce faci, Fau? ‎- Bine. A adormit?
‎Nu, vrea fursecuri cu lapte.
‎I le duc eu.
‎- Serios? ‎- Ați avut o zi îngrozitoare.
‎Încerc s-o adorm eu.
‎Bine, mulțumesc.
‎O să facă un diabet de toată frumusețea.
‎Mai ai una?
‎N-am cumpărat azi. Ia-o.
‎Mulțumesc.
‎Pe asta o vrei, Andy?
‎Nu, asta e despre Waldo, ‎nu e poveste de adormit.
‎Bine. Pe care o vrei?
‎Cea cu vrăjitoarea,
‎chiar dacă îmi dă coșmaruri.
‎Serios?
‎Bine.
‎Doamna cea rea.
‎Asta e. Chiar că arată ca o vrăjitoare.
‎Ia să vedem!
‎Uite, ai firimituri în tot patul.
‎Bine.
‎Să nu mă spui Idaliei, da?
‎Gata, acum o să fie confortabil.
‎Vrei
‎să citesc partea cu lupul?
‎Nu, ‎Doamna cea rea,‎ de la început.
‎Bine, de la început.
‎„Ziua, doamna cea rea țipa:
‎- «Mă dor picioarele…»” ‎- Mai încet!
‎Bine, scuză-mă.
‎„«Mă dor picioarele.
‎E numai vina celor din jur.
‎Am monturi ‎și din cauza asta sunt supărăcioasă.
‎Trebuie să țip și să urlu.»
‎După-amiaza, doamna cea rea spunea:
‎«Ce pot să fac? Îi urăsc pe toți. ‎Din vina lor mă dor picioarele.»
‎Noaptea, doamna cea rea murmura:
‎«Aici sau lângă mare,
‎cum o să pot să merg?
‎Mă va ajuta nisipul?
‎Trebuie să găsesc răspunsuri.»”
‎Subtitrarea: Georgeta Huzum