‫היי, אני מתקשרת לשאול לגבי הבית למכירה.‬
‫הוא גם להשכרה?‬
‫לא. הוא רק למכירה, עדיף במזומן.‬
‫טוב, תודה בכל אופן.‬
‫אפשר לדבר על המחיר, אבל נצטרך מקדמה.‬
‫אלוהים.‬
‫הלו?‬
‫אחר צוהריים טובים. אפשר לדבר על המחיר?‬
‫מה? השתגעת. זה מחיר בדיחה!‬
‫כמה ארונות יש שם?‬
‫לא שמעת את זה ממני, אבל לא הרבה.‬
‫זה היה מוסך, אבל עכשיו זו גינה פנימית.‬
‫הבוסים שלי נאלצו למכור את המכוניות,‬
‫השכונה הזאת מסוכנת למכוניות יקרות.‬
‫תראו איזה יופי. תיכנסו.‬
‫תיזהרו מהצעצועים.‬
‫הילדה הקטנה שלהם היא אסון מהלך.‬
‫זה המטבח.‬
‫הוא קטן, אבל פרקטי.‬
‫הדלת הזאת אמורה להיות סגורה כל הזמן.‬
‫ג'וקים ענקיים עפים מפתח הניקוז.‬
‫בואו נמשיך לסלון.‬
‫בסדר, ילד רוח רפאים מופיע.‬
‫מסכנה, אומרים שהוא טבע במכל המים.‬
‫השפרצנו מים קדושים, אבל הוא לא הולך.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫רוי.‬
‫היי, גבר.‬
‫היא לא יצאה.‬
‫באמת? אלוהים!‬
‫אחי, ממש מאוחר.‬
‫כדאי שאצא לדרך.‬ ‫-רוצה לשבת?‬
‫היא תכף תצא, הם כמעט סיימו.‬
‫בסדר.‬
‫אז היא עדיין בפנים?‬
‫היא כנראה מנסה לסדר‬ ‫למישהו אחר את החיים.‬
‫ככל הנראה.‬
‫רוצה?‬
‫לא, תודה. קניתי ממנה. זה קפה קינמון.‬
‫קפה קינמון?‬
‫אתה כמו דודה שלי אמה. אתה גם ספרן?‬
‫אין מצב.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫היי, מותק.‬ ‫-מה קורה?‬
‫מה נשמע?‬
‫נפלא! בדיוק סיימתי לשלם‬ ‫על השטות שעשית בשכרות.‬
‫בוא נזוז, פאו.‬
‫צריך טרמפ?‬
‫לא, תודה, אני מסודר.‬
‫בסדר, ביי.‬
‫זין!‬
‫איזה חרא!‬
‫זין!‬
‫לעזאזל.‬
‫אנדראה, אני כל כך מצטער.‬ ‫היו פקקים נוראיים.‬
‫מתוקה?‬
‫ילדונת.‬
‫בבקשה אל תענישי אותי בשתיקה.‬
‫אבא? אפשר שנייה, בבקשה?‬
‫גברת מוני. מה קורה?‬
‫נוכל להחליף מילה?‬
‫בטח.‬
‫תקשיב, אבא, יש לאנדראה בעיות‬ ‫עם החברים בכיתה.‬
‫היא מתחבאת בשירותים‬ ‫כדי להתחמק משיעור התעמלות.‬
‫והיא מתחצפת למורים.‬
‫נחש מה היא עשתה בחודש שעבר.‬
‫היא הביאה את הצעצועים שלה לביה"ס,‬ ‫שזה מנוגד לכללים.‬
‫היא השכירה אותם לשאר הילדים.‬
‫מה? את בטוחה?‬
‫תקשיב.‬
‫נראה לי שהיא מנסה להשיג‬ ‫את תשומת הלב של אימא שלה. מסכנה.‬
‫מי ה"מסכנה", אנדראה, אימא שלה, מי?‬
‫אני לא רוצה שתחשוב‬ ‫שאני דוחפת את האף, אני לא,‬
‫אבל שמועות מתפשטות פה מהר.‬
‫האימהות האחרות אמרו…‬
‫האימהות האחרות יכולות לסתום את הפה.‬
‫אולי הן צריכות להתעסק בעניינים שלהן.‬
‫אימא בכלא?‬
‫מה פתאום? היא בתא השיכורים.‬
‫כמו בני הדודים שלי כשהם בעונש?‬
‫כן, בערך.‬
‫אבל אימא שלך בסדר.‬
‫אז מה איתך? את נראית קצת עצובה.‬
‫מתוקה?‬
‫מחר…‬
‫תבוא רופאה.‬
‫את רק צריכה לדבר איתה.‬
‫- הבית למכירה‬ ‫צלצלו בפעמון או התקשרו לקבלת מידע -‬
‫אנדראה…‬
‫כמה זמן השלט הזה יישאר שם?‬
‫האמת, אני לא יודע.‬
‫אי אפשר לדעת.‬
‫שלום, קאצ'יטו.‬ ‫-היי.‬
‫הזוג בא?‬ ‫-כן.‬
‫תשטפי ידיים, בואי נאכל צוהריים.‬
‫הם נראו מעוניינים.‬
‫הם אפילו שאלו אם אנחנו מקבלים‬ ‫משכנתא ממשלתית.‬
‫זה נראה כמו שיכון?‬
‫לא יודעת, תשאל אותם. זה מוכן?‬
‫עדיין לא. נאכל על הדלפק היום.‬
‫היי, מותק. אני אשב שם.‬
‫אל תדאגי. הוא מסטול לגמרי מהגז.‬
‫זין. זה נער אימו? איזו שנה זאת?‬
‫הוא צריך להיות במוזיאון.‬
‫הבאתי סלטים. נוכל לאכול פה צוהריים.‬
‫"חוליה‬
‫באת והבאת לי קצת קייל…"‬
‫גבר, תתרכז.‬
‫אז על מה אתה ורוי דיברתם בתא השיכורים?‬
‫עלייך, מן הסתם. אלא מה?‬
‫נו, תספר לי.‬
‫אל תדאגי, רק דברים טובים.‬
‫הפסיכיאטרית מטעם בית המשפט תבוא מחר.‬
‫זה יהיה אצל רוי, נכון?‬
‫היא תדבר עם אנדראה לבד, אבל אהיה שם.‬
‫אני חייבת.‬
‫אין מצב שתוכלי לבטל את זה?‬
‫לא.‬
‫די לחשוב שאתם במלחמה.‬
‫אולי תירגעו ותגיעו לאיזה הסדר?‬
‫נחכה שלוש דקות, טוב?‬
‫אני רק אומר ששניכם בוגרים אחראיים‬
‫שיכולים ללבן את העניינים.‬
‫האמת, רוי בחור נהדר. אני ממש מחבב אותו.‬
‫אני יכולה לתת לך את המספר שלו.‬
‫לא אעמוד בדרכך.‬ ‫-זאת הערה הומופובית?‬
‫ברור שלא, טמבל!‬
‫להגיד…‬ ‫-שקט!‬
‫החברה שלי ואני החלטנו‬ ‫שלא בריא לדבר על אקסים.‬
‫כדאי לכם לנסות.‬
‫אנדראה, תאכלי בבקשה.‬ ‫זאת המנה שאת הכי אוהבת.‬
‫קדימה, תטעמי.‬
‫זה נראה מגעיל.‬
‫זה לא מגעיל. פשוט תאכלי את זה.‬
‫קדימה.‬ ‫-זה מתקרר.‬
‫אולי תכריח אותי?‬
‫קאצ'יטו.‬
‫אנדראה, בבקשה אל תדברי אליי ככה.‬
‫אני לא עוברת דירה.‬
‫דיברנו על זה. אנחנו צריכים למכור את הבית.‬
‫יש מקום בשבילך אצל אימא.‬
‫את ואני נמצא דירה משלנו.‬ ‫נאמץ את הכלב שתמיד רצית.‬
‫אני אוהבת תרנגולות! אני שונאת אותך, אבא!‬
‫גם אני רוצה להתגרש ממך!‬
‫- אבד כלב - פרס למוצא הישר -‬
‫להוריד את הפלאייר של האופניים?‬ ‫-לא, תשאיר.‬
‫בסדר.‬
‫אנדראה?‬
‫מתוקה?‬
‫אני מצטער.‬
‫קדימה, בואי נאכל.‬
‫אנדראה?‬
‫פצפונת?‬
‫אידליה?‬
‫אידליה!‬
‫לסלסאר, בבקשה.‬
‫ראית ילדה קטנה מסתובבת לבד?‬
‫לכי לחנות של מר צ'וצ'ו‬ ‫ותספרי לכולם מה קרה.‬
‫את, תגידי לאנשים בשוק. שיתקשרו אלינו.‬
‫תגידי לכל השכנים, בבקשה תזדרזי.‬
‫סלחי לי, ראית את הילדה הזאת?‬
‫לא.‬
‫לפי דיווחים, יש ירידה של 41 אחוזים בתמותה‬
‫ו-16 אחוזים בהדבקה…‬
‫זה רוי, תשתיק אותה, בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫מה?‬
‫אבל איך?‬
‫לא! זין!‬
‫חכי, חו, אני אנהג.‬
‫מה קורה? את הולכת?‬ ‫-חיקו, תישאר פה, טוב?‬
‫בטח, אל תדאגי.‬
‫אני לא יכול לחכות 24 שעות,‬ ‫הילדה שלי נעדרת!‬
‫בסדר, אתקשר עוד 24 שעות!‬ ‫-תשאל בשוק.‬
‫תודיע לי, תתקשר אליי. רק תמהר!‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫הקבוצה של השכונה?‬ ‫-כן.‬
‫החברים שלה יודעים?‬ ‫-אנחנו מתקשרים אליהם.‬
‫איך יכולת לתת לה לברוח, חתיכת חרא?‬
‫רוי! הדוד שלי במועצת הביטחון.‬
‫אבדוק אם הוא יכול לעזור.‬ ‫-יופי, תודה.‬
‫כן, היא בת שבע.‬
‫אידליה?‬
‫מה?‬ ‫-מה היא לבשה?‬
‫את התלבושת. אולי היא החליפה.‬ ‫אבדוק בארון שלה.‬
‫נראה אם היא בתלבושת.‬ ‫בבקשה תגיד תודה לאבא שלך בשמי, באמת.‬
‫חוליה.‬
‫ראית את התלבושת שלה?‬
‫אז ארבעה אנשים גרים פה?‬
‫אנחנו גרים פה תשע שנים.‬
‫האישה, אני, אידליה והבת שלי, כמובן.‬
‫יש סימנים מזהים?‬ ‫-אמרנו לך, שומה על הצוואר.‬
‫כן, אבל באיזה צד?‬ ‫-ב…‬
‫בצד ימין.‬
‫בצד ימין?‬ ‫-כן.‬
‫עוד משהו?‬ ‫-אפשר להציע לך משהו?‬
‫קפה, בבקשה.‬
‫יש לך תמונה שלה.‬
‫אדוני, אנחנו צריכים…‬ ‫-למה אתם עדיין פה?‬
‫היי!‬
‫זה בית גדול, מה?‬
‫כן.‬
‫כמה זמן את עובדת אצלם?‬
‫מגיל 15.‬
‫התחלתי לעבוד עם אימא של חוליה.‬
‫שמתי לב שאת קוראת להם בשמות הפרטיים.‬
‫מה שם המשפחה שלך, אידליה?‬
‫אבל למה?‬ ‫-רק כמה שאלות.‬
‫מה זה?‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫הם רוצים לתשאל אותי.‬ ‫-אבל למה בחוץ?‬
‫אנחנו צריכים לשאול אותה‬ ‫כמה שאלות בתחנת המשטרה.‬
‫את מי?‬ ‫-אידליה.‬
‫זה בדרך כלל מישהו שקרוב למשפחה.‬ ‫-מה זאת אומרת? רגע, אידליה!‬
‫חוליה, אני לא רוצה ללכת.‬ ‫-תירגעי, לא אתן להם.‬
‫אתם לא לוקחים אותה.‬ ‫-היא גרה פה!‬
‫חיפשנו…‬
‫אתם אמורים לעצור את הפושעים‬ ‫ליד הרכבת התחתית.‬
‫היי…‬
‫באמת?‬ ‫-זה לא בסדר.‬
‫אין סיבה לקחת אותה.‬
‫תשחררו את הגברת ובבקשה,‬ ‫תמצאו את הילדה שלי.‬
‫היא נעדרת כבר שעות.‬ ‫-אידליה, תירגעי.‬
‫תשחרר אותה, בבקשה!‬ ‫-תמצא מישהו שיכול לעזור לנו.‬
‫טוב.‬ ‫-אידליה, את תהיי בסדר.‬
‫הטלפון שלך אצלך?‬ ‫-כן.‬
‫זאת שערורייה.‬ ‫-רוי, אל תיתן להם לקחת אותה.‬
‫מה? לא.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-לחפש את הבת שלי.‬
‫ראיתם את הילדה הזאת?‬
‫היא עברה פה היום?‬ ‫-לא.‬
‫בטוח?‬
‫לא, לא ראינו.‬
‫לא ראינו אותה.‬ ‫-תודה.‬
‫הגעתי ראשונה.‬
‫אל תחזיקי אותי.‬
‫שלום.‬
‫אנדראה.‬
‫תודה שהחבאתם אותי.‬
‫אני לא רוצה לראות את ההורים שלי.‬
‫יש שם מיטה.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו יודעים שבעלה בכלא.‬
‫זה לא אומר שום דבר.‬ ‫-אדוני, זוז אחורה בבקשה.‬
‫אבל זה אבסורד, אדוני השוטר.‬
‫תגיד לי, זה עניין של כסף?‬
‫ברור שלא, אדוני.‬
‫אז למה אתם לא מחפשים אותה?‬
‫מה זאת אומרת? אנחנו מחפשים.‬
‫אתה יודע למה אני מתכוון.‬ ‫-הלו?‬
‫קונצ'ה.‬ ‫-אימא?‬
‫אנדראה ברחה, מאשימים אותי.‬
‫עוצרים אותי.‬ ‫-למה הטלפון שלך אצלך?‬
‫תסגור את החלון מאחור.‬
‫מרי, תתקשרי לפאנצ'ו!‬ ‫תגידי לו שיביא את המונית.‬
‫המשטרה עוצרת את אימא.‬
‫מה זאת אומרת משטרה?‬
‫מה היא עשתה?‬
‫היא בקושי הספיקה להגיד לי שהילדה ברחה.‬
‫אנדראה?‬ ‫-אלא מי?‬
‫איך יכולים לחשוד בה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫הלו?‬
‫כן, הילדה נעדרת. מפלילים אותה.‬
‫אני צריכה את המספר של חוליה,‬ ‫תוכל לשלוח לי בהודעה?‬
‫חוליה בטח מתה מדאגה.‬
‫בוא תשמור על הבית, אני אלך לעזור.‬
‫אנדראה?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫ברחתי.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-אוי!‬
‫הלו?‬ ‫-חוליה, זאת קונצ'ה.‬
‫קונצ'ה, מה…‬ ‫-אנדראה איתנו.‬
‫רגע, מה?‬
‫היא הגיעה לפה בעצמה.‬
‫היא איתכם?‬
‫כן.‬
‫היא בסדר?‬ ‫-כן, חוליה, היא בסדר.‬
‫היא רק פוחדת קצת בגלל מה שקרה,‬ ‫אבל היא בסדר.‬
‫היא פה איתי, אנחנו בדרך לשם.‬
‫איך היא הגיעה לשם?‬
‫היא נסעה באוטובוס.‬
‫קונצ'ה, בבקשה תגידי לה שיהיה בסדר,‬
‫שאנחנו מתים עליה.‬
‫תגידי לה שאנחנו מחכים לה, שלא תדאג.‬
‫תגידי לה שאני אוהבת אותה מאוד, בבקשה.‬
‫נראה לך שזאת היא?‬
‫לא יודע. כן, זאת קונצ'ה.‬
‫בואי, מותק!‬ ‫-איזו הקלה.‬
‫פצפונת!‬
‫אני אכניס אותה הביתה.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫בואי.‬ ‫-קדימה.‬
‫לא ייאמן!‬ ‫-אלוהים ישמור!‬
‫לא ישנתי.‬
‫באמת?‬
‫את צריכה לישון, יקירתי, עברת יום ארוך.‬
‫אני אשכב לישון, אבל תפסיקי לבכות, אימא.‬
‫אפשר חלב ועוגיות?‬
‫אני לא יודעת מה להגיד לה.‬
‫אני יודע, זה קשה.‬
‫אי אפשר להגיד לה שאסור לה לצאת.‬ ‫-לא.‬
‫חייבים לחשוב על זה לעומק.‬
‫זין.‬
‫מה קורה, פאו?‬ ‫-היא נרדמה סוף סוף?‬
‫לא, היא רוצה חלב ועוגיות.‬
‫אני אביא לה.‬
‫באמת?‬ ‫-אתם צריכים הפסקה.‬
‫אני אשכיב אותה לישון.‬
‫בסדר, תודה.‬
‫הילדה עוד תחלה בסוכרת.‬
‫אפשר אחת?‬
‫לא קניתי היום. בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫זה הספר, אנדי?‬
‫לא, זה "איפה אפי", לא סיפור לפני השינה.‬
‫טוב. אז איזה?‬
‫זה עם המכשפה,‬
‫אפילו שהוא עושה לי סיוטים.‬
‫ברצינות?‬
‫בסדר.‬
‫"גברת רעה".‬
‫זה הספר. אני מניח‬ ‫שהגברת הרעה נראית כמו מכשפה.‬
‫בואי נראה.‬
‫תראי, כל המיטה שלך פירורים.‬
‫טוב.‬
‫אל תספרי לאידליה, טוב?‬
‫זהו זה, עכשיו נעים.‬
‫את רוצה‬
‫שאקריא את הקטע של הזאב?‬
‫לא, "גברת רעה", מההתחלה.‬
‫טוב, מההתחלה.‬
‫"ביום הגברת הרעה הייתה צועקת,‬
‫"'כואבות לי הרגליים…'"‬ ‫-לא כל כך חזק.‬
‫טוב, סליחה.‬
‫"כואבות לי הרגליים.‬
‫כולם סביבי אשמים.‬
‫יש לי בוהן קלובה וזה מכעיס אותי.‬
‫אני צריכה לצרוח ולצעוק.'‬
‫ואחר הצוהריים הגברת הרעה הייתה אומרת,‬
‫'מה אני יכולה לעשות? אני מתעבת את כולם.‬ ‫הם אשמים שכואבות לי הרגליים.'‬
‫בלילה הגברת הרעה הייתה מתפללת,‬
‫'כאן או ליד הים,‬
‫איך אוכל ללכת?‬
‫האם החול יעזור?‬
‫אני חייבת למצוא תשובות.'"‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬