Přece z domu nepůjdu já, mami.
Byl to pohodář a najednou se snaží bejt tvrďák.
Dokud jsem nikoho neměla, všechno bylo v pohodě.
S Faustem prožívám něco podobného,
jako jsem zažívala první roky s Ruyem.
Nedělej si z toho těžkou hlavu, Refugio.
Já jsem Luli, mami. Tvá dcera.
Má dcera?
To by se ti líbilo, viď?
Chlapi jsou zvířata.
Proto se nikdy nevdám.
Budu je s těmi, kteří mi udělají dobře.
Teď mě napadlo…
Zažila jsi fakt dobrej sex?
Já myslím…
Ne, já asi ne.
Nikdy jsem neměla fakt dobrej sex.
Nevím.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
- Dneska ses už sprchovala. - Co to meleš? Nesprchovala.
Pachi, proč to…
- Abys věděla, sprchuju se denně. - Dneska jsme se sprchovaly.
S tebou se nesprchuju! Máš svou vlastní koupelnu.
- A dost. Mám tě plné zuby. - Oblékni se!
- Jdu se vysprchovat. - Bude pršet.
Už toho mám dost. Všeho!
Sakra, Pachi. Zamkla jsi!
Pachi.
Otevřete?
Už jdu.
Tak to sakra zvedni.
No tak. Zvedni to.
Kurva!
Do prdele!
Kde je víko?
Pomůžu ti.
Neblázni.
Řekni mi pravdu.
Věděla jsi, že někoho má?
Člověk by měl přijmout, když něco skončí.
Kdo to je?
Andrein zubař a taky bývalý její sestřenky.
Které sestřenky?
Té krávy, co nesnáším, Maríi Cristiny.
Neskutečná svině.
Nejhorší na tom je,
že to schovávala za matčinu nemoc.
To myslíš vážně? O těchto věcech se nežertuje.
Myslím to vážně. Říkám pravdu.
To si myslíš, že strávila sobotu s mámou?
Určitě šla za ním.
Jestli využila mámu, aby to schovala, tak to vážně přehnala.
Jasně, že to přehnala! A to všechno jen kvůli sexu.
Podělal život sestřence i nám.
Mě do toho netahej. Moje manželka to není.
Idalio, můj toast!
Tohle nesmíš říkat před Andreou. Vyprala jsem jí ty špinavé tepláky.
- Do školy má chodit upravená. - Já vím.
Oběd nestihnu.
Vyzvedneš ji ze školy?
Donesu jí to smoothie.
V práci toho mám nad hlavu.
Prej práce.
Flákač jeden!
Ortiburcio!
Co tu děláš? Přijdeš pozdě.
Pojď dolů.
Hned přijdu.
E-MAILOVÁ REKLAMA, KTERÁ VÁM OTEVŘE CESTU
BYL JSI TAK UNAVENÝ, LÁSKO
Jdu dolů.
Počkej, Andreo! Máš rozvázané tkaničky.
- Au! - Promiň.
Budu opatrnější.
Máma mě dnes nevezme na „tapoeiku“?
- Capoeiru. - Capoeiru.
To kvůli té vaší hádce?
Ne, jela za babičkou.
Nechci, aby sis s takovými věcmi lámala hlavu.
Dřív ale maminka za babičkou nejezdila, viď?
Ale teď, když je blázen, tam jezdí furt.
To proto, že s ní chce trávit čas.
Chápeš?
Babička už je stará.
I když jsem pořád mladík,
jednou budu taky starý. Všichni jednou budeme staří.
A až budu starý dědek,
budeš se o mě starat.
Ale budu pěkně mrzutej.
Tak to se o tebe starat nebudu.
Jen když nebudeš mrzutej.
Tak v tom případě
mrzutej nebudu.
- Souhlas? - Souhlas.
Tak dohodnuto.
V noci ven nemůže. Je to nebezpečné.
Takové věci budou čím dál častější.
Je to projev duševního úpadku.
I ztráta skromnosti je poměrně častá.
Mluví s vámi o sexu?
- Pořád. - Děsí mě, že je v noci sama.
Nebojte, najdu někoho na noční směnu.
Zavolejte mi, kdyby se cokoli dělo.
- Udělala jsem vám taky sendvič. - Díky.
Haló?
Copak?
Dobře.
Tak nějak.
Zrovna jedu do studia.
Nechci potkat Ruye a máma je na tom špatně.
Pak ti to vysvětlím, jo?
Tak jo.
- Dobré ráno, omlouváme se. - Dobré ráno.
Proč dospělí čistí něco, co se zase znovu ušpiní?
Pojď, zlato. Jdeme.
Jenom plýtvá vodou.
Budu na ni žalovat.
Ty si snad neseš kameny, ne?
Máš hrozně těžký batoh.
- Jenom… - Tvůj oběd!
Vyber si, co chceš.
Ahoj, Güero.
Julio, musíme si promluvit.
- Néstore! - Jak je, sousede?
Máš tu něco k obědu?
Tam v košíku.
- Všechny jsou krůtí. - Mám bio vajíčkovou pomazánku.
Tahle vajíčka jsou veselá, ne smutná.
- Néstore, to jsou červi? - Ne, to je vepřová kůže.
- Veganské? - Pojď.
Samozřejmě, že ano. Hej!
Nemám peněženku. Pak ti to dám.
Jsou tam mražené ravioli.
- Vaše káva. - Díky.
Řekni Andree, že dnes není capoeira.
Pořádně ji za mě pomazli.
- Váš muffin. - Díky.
A najdi prosím ten velký kufr.
Ruy se dnes odstěhuje.
Děkuji, Idalio.
Celkem to je 87 pesos.
- Dobře. - Neplať to.
Co tady děláš? Dejte mi minutku, hned se vrátím.
- Sledoval jsem tě. Mám plán. - Počkej.
Ti, co nebyli na mé oslavě, se tu můžou zapsat
a já je zítra přinesu.
Kdo chtěl méďu?
Já.
Tady máš.
Juanitu máš ty.
- Peníze mi dáš zítra. - Dobře.
Záleží na počtu dní. Nesmí to být víc než týden.
A ty máš Dulceho.
Caro, tady máš ty.
Kdo má kávovar?
Rychle.
Vaše snídaně, madam.
Neříkej mi tak.
Budeš mít kazy a přijdeš o pacienty.
Dneska jsi nějaká nabroušená.
Pojď. Dáme si snídani jako dospělí.
Dobře.
Nechceš to vzít?
Vyřídím to pak.
Co je tohle za život? Nenávidím to.
Nestěžuj si.
Je to velká čest, že prezident promlouvá k národu každý den.
Chuyi, chápeš tu duševní letargii?
Proč nepřejdeš do showbyznysu?
- Ahoj. - Čau.
Pozor na ni.
- Ta čest není to, proč vstává v pět ráno. - Už se zase hádáte?
Ahoj.
Tak aby bylo jasno, na večírku jsem se kvůli tobě cítila nesvá. Nebylo to poprvé.
To se nesmí opakovat.
Poslechněme si její příběh.
Andreo?
Pojďme do parku.
Ne, mám spoustu práce.
Říkala jsi, že nemáš úkoly. Tak co děláš?
Dobře, ale nikomu ani muk.
Mým spolužákům
se moc líbily moje hračky.
Takže
jsem jim dovolila, aby si je na den dva půjčili.
A já na tom vydělám nějaké peníze.
A když to nikomu neřekneš,
tak ti jich taky pár dám.
U nás se tomu říká pronájem, ne půjčení.
Ale víš co?
Je lepší být chytrá než bezradná.
Co se děje?
Nevím.
Pojď se podívat.
Ortiburcio.
Tohle kuře je tvůj syn.
Je to tvůj syn.
Jakou barvu máš nejradši? Hnědou?
Nebo bílou?
To je krásný kohout.
Nemluví česky.
A jak mluví? Anglicky?
Ne, kohoutovsky.
Upleteš mu šálu? Stejnou, jako jsi mi dala k Vánocům.
Tví rodiče ho budou chtít vrátit paní Luzové.
Nebudou. Pořád se hádají, takže si ani nevšimnou, že tu je.
Vadí ti, že se hádají, viď?
Julio, kde sakra jsi? Proč to nezvedáš? Jsem fakt nasranej.
Tak jo.
- Díky. - Nashle.
K PRONÁJMU
Ano?
Zdravím, bydlím v bytě 12
a zapomněl jsem si klíče. Pustíte mě dovnitř?
Dole je nějaký zloděj.
Ne!
Jak se tam bez klíčů dostanete?
Má žena je na cestě. Díky.
Měla by být opatrnější.
- Zavoláte hasiče? - Určitě.
Pokud ucítím plyn, zavolám je. Nebojte.
Víte co?
Vlezete tam naším oknem.
Pozor! Diter střílí a… gól!
Gól!
Omlouvám se za nepříjemnosti.
Dobrý den. Promiňte.
Musím… Promiňte.
Omlouvám se.
Je to dost vysoko.
Rychle, manžel dost žárlí.
Pospěšte si.
Díky.
Ty jo.
- Cítíte něco? - Nevím.
Počkejte.
Ne.
Nic necítím. Žádný plyn neuniká.
- Díky. - A trochu se kroťte.
Ty šílenosti nechce nikdo poslouchat.
Ruyi!
Fausto.
Fausto!
Přestaň.
Teď usneš, viď?
Ne.
Dělá si ze mě prdel?
To nemyslí vážně.
A střílí na branku…
Pane?
Pane!
Tak povídej.
Řeknu ti to, ale nesmíš se smát.
- Dobře. - Tak jo.
„Sebevražedné kazy.“
Vážně?
Vždyť je to super jméno. Už jsem objednal merch.
Děláš si srandu?
Chceš říct, že jsi objednal trička a odznáčky pro neexistující kapelu?
Ty jsi fakt pako, Fausto.
Ale i tak tě miluju.
Strašně, ale strašně moc.
I když jsi pako.
Jasně, že jsem pako. Vždyť jsem dětský zubař.
Když jsem řekl, že nebudu zubní chirurg jako táta a děda,
říkal mi tak táta furt.
Za titul mi koupil Rolexky.
Kurva, to je pěknej snob.
A řekl mi:
„Pozor, synu, dětští zubaři páchají ze všech zubařů nejčastěji sebevraždu.“
- To neřekl! - Ale řekl.
Od té doby jsem na tomhle závislý.
A vážně to dáváš dýchat dětem?
To víš že ne!
Tohle je jen pro mě. Dělám to, když tu nikdo není.
Je to taková moje forma odpočinku.
A neseškvaří ti to mozek nebo tak něco?
Protože teď svůj mozek potřebuju.
Naopak, pomáhá to.
- Fakt? - No jasně.
Zadrž dech.
Můžeš.
- Tady je to dobrý. - Jo.
- Kšá! - Jo.
Utíkej!
Rychle!
ZÁMEČNÍK
- Dobrej. - Dobrej. Co potřebujete?
- Dobrý den. - Dobrý den.
Pojedeš se mnou někdy na výlet?
Někdy jo.
Ale ne že mě vezmeš do McAllenu jako mou sestřenku.
To ona tam vzala mě.
Nenávidím to tam.
Myslel jsem třeba Puerto.
Je to krásná pláž. Budeme chodit nazí a jíst výborné jídlo.
To zní skvěle.
Už ani nevím, jaké to je jet na výlet bez dítěte.
Kamkoli jedeme,
taháme s sebou její deku a hračky,
protože se prý vyspí jen ve své posteli.
Kvůli té její blbé dece se mi do kufru nevejde nic dalšího.
Je neskutečné, že po dětech už to není jen o tobě.
- Co? - Nic.
Ahoj, zlato, vím, že jsi teď smutný,
ale kdyby sis chtěl dát jeden drink,
tak nedělej krávu a stav se za mnou na narozeninové oslavě.
Když se vysprchuješ, možná tě někomu představím.
Ne, chlapi jsou teď prostě takoví.
Jo, máš pravdu.
- Čau kámo, je tu Julia? - Ne.
Tak to je blbý. Měj se.
Dělám si prdel!
Whisky, prosím.
Ty jsi Cameron?
No teda! Já jsem Ruy.
Jak se máš?
- Konečně se potkáváme. - To jo.
- Raiza o tobě furt mluví. - To asi z lítosti.
Ale prd. Zbožňuje tě.
Pořád o tobě mluví.
Rozhodně nestojím za řeč.
Tak už se znáte.
Omlouvám se ti za to.
Pořád se v tom babráš?
- Posral jsem to. - Díky.
Cos provedl?
- Opustila mě kvůli zubaři. - To jsou pěkný feťáci.
Opustila mě kvůli podělanýmu zubaři.
Neopustila tě. Rozešli jste se.
Rozcházíme se. To je rozdíl.
Kámo, co furt řešíš?
Tys věděla, že někoho má?
Ne, nevěděla.
Copak jsem slepej?
Potřebuju, abys mě vyslechla. Musím o tom mluvit.
Chceš si promluvit?
Uklidni se a počkej na mě.
To mě poser, kámo.
Dej mu trochu vody, lásko.
Ne, chci ještě jednu whisky.
Jak se francouzsky řekne zubař?
Dentiste de merde.
To se ti povedlo!
No do prdele!
Vidět takhle mámu je blbý, co?
Málem jsem ji přejela.
Trhá mi to srdce.
Vážně tu nechceš zůstat přes noc?
Ne, musím zjistit, co dělá Ruy.
Dneska se měl odstěhovat. Může bydlet u své mámy.
Stěhuje se?
Než jsem odjela za mámou,
strašně jsme se pohádali. A tak teď o nás ví.
Cože?
Neměj strach.
Všechno je v poho.
Jenom si promluvíme s Andreou a bude.
- Nebylo to příjemný. - Do prdele.
Ale cítím se volná. Co je?
Co to má být?
Strávíš se mnou celý den a teď mi to jen tak oznámíš?
Promiň, zapomněla jsem. Stalo se to včera. Mrzí mě to.
To jsme přece chtěli, ne?
Jo, ale ne takhle. Co Ruy?
Co s ním?
Ty jsi fakt debil!
Pokud se bojíš, tak se na to vykašli.
Jak se máte?
Promiňte, že ruším.
- Ahoj Rebeco. Můžeme si promluvit? - Namluvili jsme toho až až.
No tak, pojď ven.
- Nedělej krávu. - Nesahej na mě. Krávu?
Ty jsi takovej kretén.
Nepřeháníš trochu, ty hysterko?
Hej! Říkala, že na ni nemáš sahat.
No tak, klídek. Omlouvám se.
Nic se neděje. Promiňte.
Je to debil.
- On tě normálně sleduje. - Jo. Je to kretén.
Půjdeš si se mnou zakouřit?
No jasně.
Potřebuješ mít jasno, zlato.
Jsem takovej debil.
Celý den si dnes sypu sůl do rány.
Kámo, máte přece nastavená pravidla.
Nemůžeš je porušit kvůli divnýmu pocitu
nebo kvůli žárlivosti. Co blbneš?
Chápu, že je to těžký, ale nemůžeš vzít zpátky vaši dohodu.
Tobě se to mluví,
vy máte úplně jiný vztah.
Ale prd.
Lidé si myslí, že život ve třech
je plný divokého nezávazného sexu, ale tak to vůbec není.
Náš vztah má víc pravidel
než blbá ústava.
Nikdo nepatří nikomu,
ale všichni se vzájemně podporujeme.
Všechno vždycky probíráme ve třech.
Je to sice otrava,
ale ušetří nám to spoustu problémů.
Nemůžeme se dva postavit proti třetímu.
Jenom v posteli.
No ty vole!
A až to jednomu z nás přestane vyhovovat,
pak to prostě ukončíme a bude.
Co to sakra je?
To budete tady?
Romino!
Oni tu zůstanou.
- Je na šrot? - Jo.
Neboj, bude to v poho.
Pomalu. Ještě jeden krok, Andreo.
Julio, podívej se.
Ještě pár kroků. Jo!
Ona chodí!
Andreo, pojď ke mně.
No tak, pojď, miláčku. Skvěle!
Julio, vidělas to?
Děláš si prdel?
Kurva.
To si ze mě dělá prdel!
Kurva.
Do prdele!
Ty parchante.
- Julio? - Chci se rozvést, ty kreténe!
Překlad titulků: Lucie Tatransky