-Раз, раз. -Є?
-Мікрофон, раз, два. -Працює.
ХОРОША ЛЮДИНА З ПУШКОЮ
Я дивилася відео про крав маґа.
НАРАДА ПРОДЮСЕРІВ
На жінку нападають, а вона…
і вони такі: «крав маґа».
ЧЕЛСІ ГОЛОВНИЙ АВТОР
Я подумала: «Сходжу на заняття».
І записалася на крав маґа.
Там я дізналася, що в мене є приблизно сім хвилин, перш ніж я помру.
Це, взагалі-то, багато.
Це… На сьомій хвилині я вже так…
Мабуть, можна просто…
Робити що хочеш.
У тебе ж є Аттікус.
Та від цього собаки ніякої користі.
Ми з Аттікусом ходимо на заняття з крав маґа.
Маленькі лапки.
ЩОТИЖНЕВЕ ШОУ
ЩОМІСЯЧНЕ ШОУ
ЩОРІЧНЕ ШОУ
З ДЖОНОМ ДЕЙЛІ
РОЗВОД НА ГРОШІ
ПРОДУКТ –
ПРОГРАМА ЗА УЧАСТЮ
ДЖОНА СТЮАРТА
НАСТУПНИЙ
НАЙВІДОМІШИЙ СТЮАРТ
АМЕРИКИ
ДЖОН СТЮАРТ І ХРАМ ДОЛІ
СКРУТА ДЖОН СТЮАРТ
СКРУТА З МАРТОЮ СТЮАРТ
МАРТА ВАШИНГТОН ВАША МАМА
ЩО ЦЕ ЗА ХРІН ДЖОН СТЮАРТ
ХАЛЕПА
ЧОРТЗНА-ЩО З ДЖОНОМ СТЮАРТОМ
Я ХОЧУ ВІРИТИ ДЖОН СТЮАРТ
ПРОБЛЕМА ДЖОНА СТЮАРТА
ПРОБЛЕМА У ПРОБЛЕМНОМУ ДЖОНІ СТЮАРТІ
«Проблема» з Джоном Стюартом
Нічого собі.
Ох, нічого собі!
Вітаю.
Починаємо нашу програму.
Сьогодні…
поговоримо про те, що всі ми знаємо,
але чомусь ніяк не можемо визнати.
Америка програла війну зі зброєю.
Кінець, народ.
Що, ви не знаєте?
Ми програли.
Як я знаю, що ми програли? Самі подивіться.
У Ноксвіллі сталася перестрілка за участю поліції.
Це кадри, зняті сьогодні на місці події.
О, це пряма трансляція, тобто там і досі…
А, зрозуміла. Ясно.
СТРІЛЯНИНА УБИТО – 1, ЗАТРИМАНО – 1
Це…Я забула про іншу перестрілку.
«Я розповідала про ту перестрілку, але тут інша перестрілка».
Ось скільки кровопролиття
щодня доводиться висвітлювати ведучим новин.
Стільки, що можна забути про геть іншу масову стрілянину.
«У нас пряма трансляція з перестрілки… А, це інша перестрілка, чорт її бери».
Немов шукаєш окуляри,
а вони весь час були в тебе на голові.
І ти думаєш: «Та бляха!».
Легко так помилитися,
коли в середньому в нас 12 перестрілок щотижня.
А знаєте, як цьому можна зарадити?
Необхідно озброїти вчителів.
Так.
У школах не стрілятимуть,
якщо дати автомата вчителю хімії містеру Ленґдону.
Але ж так ми вирішимо лише проблему стрілянини в школах.
А якщо стрілянина станеться в церкві?
Парафіян потрібно озброїти.
Амінь?
Може, є й інші фахівці, чия робота ніяк не пов'язана зі зброєю
чи злочинністю, яким потрібна зброя?
Думаю, слід озброїти 100% наших пілотів.
Сто відсотків наших пілотів.
Знаєте що?
Навіть довбаний гусак не замахнувся б на літак капітана Саллі…
якби знав, що той озброєний.
«Задовбали ці довбані неозброєні пілоти
на цих довбаних літаках».
Я не… Ця цитата ще й досі актуальна?
Можна…
Ця цитата хоч доцільна?
Отже, так.
Ми програли війну зі зброєю.
Я це зрозумів після Сенді-Гук.
У нас був вибір між зброєю і дітьми, і…
ми вибрали зброю.
В Америці 393 млн одиниць зброї.
Не хочеться нікого осуджувати,
але, по-моєму, це вже абсурд.
Почався сезон полювання.
Сезон полювання на діаманти.
Якщо це вам запало в око,
оце ви отримаєте задарма в крамниці прикрас «Лі Еннз».
Тобі личить моє стріляння
Ось, що…
Як же мені цього бракувало.
Ось що ми маємо.
Проблема зі зброєю полягає в тому, що її забагато.
З досліджень ми й так знаємо: що більше зброї, то більше смертей.
Але послухаймо переможців цієї війни.
Національна стрілецька асоціація,
можете порадити, як нам усім не так часто вмирати?
Увага. Послухайте, що я скажу.
Продовжуйте.
Ніколи не забувайте цих слів…
Та давайте вже.
Погану людину зі зброєю
зупинить хороша людина зі зброєю.
Так.
Як же я сам не додумався?
Вогнепальні розбірки.
Маю одне коротеньке питання:
а як зрозуміти, що людина – хороша?
Знаєте що? Мабуть, треба просто її спитати.
Упевнений, що люди здебільшого відповідають чесно.
На людях я був хороший.
Упевнений, якщо спитати Брюса, він скаже, що я завжди був хороший.
О. Джей отримує пістолет.
Мабуть, можна.
Сам би він обрав іншу зброю… Кажуть.
Знаєте…
Що, ви на боці О. Джея?
Мені не примарилося?
Жарт про О. Джея і ніж, а вони мені:
«Слухай, друже».
«Він своє відсидів».
Знаєте що? А вони мають рацію.
Нема сенсу так робити. Знаєте, що має бути краще?
Хай люди не самі кажуть.
Вони, скоріше за все, збрешуть. Рекомендації.
Сам себе кожен назве хорошою людиною.
Може, людина хороша, якщо інша хороша людина за неї ручається.
Хочу щиро подякувати одній людині, якій ми дякуємо недостатньо.
Це добра, прекрасна, тиха людина,
яку ми всі сильно любимо.
Це Гарві Вайнштейн.
Гарві Вайнштейн отримує пістолет.
Знаєте що? Це не варіант.
Ми не зможемо визначити, які люди хороші.
Може, зосередимося на тому, щоб не давати зброю поганим людям?
Наприклад, терористам. Не можна, щоб у них була зброя.
Пробіл у федеральному законодавстві про зброю
дає можливість особам, підозрюваним у тероризмі, купувати в США зброю.
І вони її купують.
Та що це за хрінь?
Якщо тебе підозрюють у тероризмі, тобі можна мати зброю?
Ясно.
А як щодо осіб, винних у злочинах сексуального характеру?
«ҐВАЛТІВНИКАМ ДОЗВОЛЕНО ЗБРОЮ»
Виявляється, ґвалтівникам теж потрібна зброя.
Очевидно, що ми самі не знаємо, кого вважати хорошими людьми,
і, здається, не можемо дійти згоди, кого – поганими.
І що ж нам робити?
Ми ж не у фільмі з Томом Крузом і не маємо магічного передчуття того,
які саме погані люди хочуть скоїти жорстокий злочин,
і завдяки якому можна зупинити цей злочин, поки ще не пізно.
Чи таки маємо?
СТРІЛЯНИНА В ЦЕРКВІ НАСИЛЬСТВО В СІМ'Ї
Сімейна сварка призвела до масового вбивства в церкві.
Загинуло щонайменше 26 осіб.
Стрільця, Девіна Келлі, раніше звинувачували в домашньому насильстві.
Розстріл на бейсбольному полі…
Його звинувачували в домашньому насильстві.
Повідомляли про домашнє насильство.
…були скарги через домашнє насильство…
…звинувачували в насильстві.
…у домашньому насильстві…
Шість арештів за домашнє насильство.
-…домашнє насильство… -…домашнє насильство…
Йому 20 років, а він уже винний у домашньому насильстві.
Особи, які вчиняють домашнє насильство.
Домашнє насильство – провісник насильства із застосуванням зброї.
Є навіть дослідження, згідно з яким «Судимість за домашнє насильство –
найточніший провісник скоєння чоловіком у майбутньому жорстоких злочинів».
Це наш фільм з Томом Крузом.
Якби ми просто не давали зброю тим, хто вчиняє домашнє насильство,
ми могли б зупинити 60% випадків масової стрілянини.
60% СТРІЛЯНИНИ – ДОМАШНЄ НАСИЛЬСТВО
30% відсотків дитячих смертей від вогнепальної зброї.
Понад 50% жіночих…
Шістдесят п'ять відсотків. Сімдесят п'ять…
Добре, вибачте. До хріна.
Що 14 годин одну американку вбиває з вогнепальної зброї статевий партнер.
Можливо, все це вам байдуже.
Якщо ви та людина, якій усе це байдуже,
думаю, я таки знаю сферу, яка буде вам ближча.
Двох офіцерів поліції застрелено на виклику про домашнє насильство.
УБИТО МОЛОДОГО ОФІЦЕРА
На виклику про домашнє насильство застрелено молоду поліціянтку.
…застрелено рано-вранці під час виїзду на виклик про домашнє насильство.
…застрелено під час виїзду на виклик про домашнє насильство.
…на виклику про домашнє насильство.
…застрелено під час виконання обов'язків.
Повідомляють, що це був виклик на домашнє насильство.
Виявляється, якщо забрати зброю у тих, хто вчиняє домашнє насильство,
від цього й поліції стане краще.
За період з 2015 до 2016 року
виїзди на домашні сварки склали 41% від усіх фатальних виїздів поліціянтів.
Виклики на домашнє насильство –
найнебезпечніші з усіх викликів, на які виїжджає поліція.
Чому ж ми дозволяємо тим, хто б'є своїх дружин і вбиває копів,
буквально зчиняти масові вбивства?
І чому канал Lifetime єдиний
цілодобово висвітлює це явище?
Ох, Тіффані Амбер Тіссен, сподіваюся, вам вдасться втекти.
Ви ж теж дивилися? Було… ну, знаєте.
Цікаво, але я знав, що так буде.
Для нас домашнє насильство – немов реклама тампонів.
«Не зважайте на кров.
Дивіться, як танцюють жінки в білих шортах.
Вони усміхаються. Надворі весна.
Усе чудово!»
До речі, закон і так забороняє
кривдникам володіти зброєю.
Якби ми стежили за дотриманням цього закону,
то запобігли б іншим типам збройного насильства –
тим, про які в новинах таки говорять.
Це не рішення, але реальна стратегія зниження шкоди збройного насильства.
Чи, можливо…
Національна стрілецька асоціація, у вас не підготовлено кращого рішення?
Озбройте американок.
Та ну вас на хрін.
ЗБРОЯ І БЕЗПЕКА ЕН-АР-ЕЙ КІДЗ ПРОДАКШН
Привіт, народ. Я ваш давній друзяка, дядько Ґлок.
Хочу поговорити з вами про безпеку
і про пошесть домашнього насильства.
Ви знаєте, що прокляття домашнього насильства
може позбавити вас прав… на мене?
Щодня через хиби наших судових володарів
страждає без ліку невинних пістолетів.
Вони вже ніколи не зможуть випустити кулю в небо для розваги.
Їх не витягнуть на вечірці, щоб вразити нового кльового друга.
Хтось із пістолетів так і не опиниться на фото з кавалером вашої дочки.
Тому благаю:
коли наступного разу ваша половинка ні хріна вас не слухатиме,
будь ласка, просто видихніть.
Просто, бляха… Заспокойтеся на хрін!
Заради пістолетів.
Подумайте про пістолети.
«ПОБИТИ СВОЮ ПАРТНЕРКУ – ВСЕ ОДНО, ЩО ПОБИТИ ПІСТОЛЕТ!»
Це випуск моєї мрії,
тому що… тому що мені не… бо я все це пережила. Я все пережила.
Ми читали статистику, і я щораз думала:
«Це ж я».
Тобто ця статистика – це я.
Ще один важливий момент зі збройним і домашнім насильством –
люди завжди…
Їм соромно, вони мовчать, тому нічого не зрушується з місця.
Неможливо отримати точну статистику. Тому єдиний спосіб з цим боротися –
говорити про це, створювати про це крутий контент,
-і… -Крутий контент, кицю!
…так!
І жартувати про це.
Ми продовжуємо.
Почнемо нашу дискусію з прекрасної новини.
Конгрес ухвалив закон, підтриманий обома партіями,
згідно з яким особи, які вчиняють насильство, не мають права на зброю.
А погана новина така, що з 1996 року в закон не вносили змін,
і в ньому є небезпечні пробіли.
А крім цього, часто обов'язок забезпечувати дотримання чинних законів
лежить на штаті й місцевих громадах, і вони не завжди це роблять.
Зрозуміти, чому так стається, сьогодні нам допоможе
Ейпріл Росс.
Вона пережила домашнє насильство, вона адвокат
і активістка у сфері насильства й зброї.
І Джанет Полсен. Вона також пережила насильство,
також активістка. Вони з Ейпріл познайомилися
під час перебування в центрі фізичної реабілітації.
Вітаю вас у нашій програмі. Дуже вам вдячний, що ви прийшли.
Ейпріл.
Розкажіть нам трохи про себе
і про те, як ви почали боротьбу за таке законодавство.
Я познайомилася зі своїм чоловіком, коли вчилася в старшій школі.
Ми сходилися й розходилися майже 15 років.
Він мене постійно зраджував. Завжди мав по декілька жінок.
У січні 2014 року я від нього з'їхала.
І переїхала до батьків.
Після одруження він мені завжди казав,
що зі шлюбу є тільки один шлях –
на кладовище.
-Так і казав? -Так, багато разів.
Це мене так тривожило, що на роботі я розповіла про це слідчому,
помічнику юриста й одному з адвокатів, які працювали в групі,
до якої я тоді входила.
Вони мені запропонували отримати тимчасовий обмежувальний припис.
Я поміркувала, але вирішила цього не робити.
Як людина, яка роками допомагала багатьом жертвам
і тим, хто пережив насильство, отримувати обмежувальні приписи,
я думала, що знаю, що таке домашнє насильство.
Він не застосовував до мене фізичної сили.
Але було фінансове насильство,
психологічне та емоційне насильство.
-Ясно. -Але…
Він удавав, що готовий домовлятися.
Він мав отримати будинок.
Половину коштів з нашого спільного рахунку.
А дітей у нас не було.
Тому відчуття якоїсь загрози не було.
-Відчуття приреченості не було. -Одразу – ні.
Ні, одразу не було.
Стосунки – це така річ, що… Навіть стосунки, в яких є насильство,
починаються з кохання.
Тому дуже важко уявити,
що вони завершаться смертю…
жорстокою смертю.
Більшість жінок, яких убивають або ледь не вбивають кривдники,
цього не очікують.
Це неможливо передбачити.
У моєму випадку…
Я возила друга владнати одну справу,
а потім мала висадити його біля дому, а сама – їхати на роботу.
На якусь мить я опустила очі,
а потім перевела погляд на пасажирське місце, щоб щось сказати.
Я навіть рота не встигла відкрити
і ось уже бачу крізь вікно, що він біля машини.
Він не глянув вниз. Я навіть не побачила його обличчя. Лише торс.
Я не встигла й очима кліпнути, подумати, що робити далі,
а він уже зводив руку.
Я ледь встигла побачити пістолет, і він вистрілив.
Пам'ятаю лише різкий звук і запах… запах горілого,
і все… у мене у вухах дзвеніло.
Він мені прострелив щелепу на виліт.
Здається, я підняла руку, інша куля пробила руку.
Мабуть, після того я завалилася вперед.
Ще одна куля потрапила в спину,
вона паралізувала мене нижче грудей.
Він подумав, що я мертва, і, мабуть…
Мабуть, я не мала сил залишатися притомною,
це й урятувало мені життя.
Якби він думав, що я ще жива, то продовжив би стріляти.
Це…
Неймовірно, що за тим, що почалося з кохання, як ви сказали,
ховалося стільки несамовитої злості.
Джанет, ваша історія, на жаль, дуже схожа,
але з великою відмінністю…
-Ви розуміли, що таке може статися. -Так.
Я знала, що за розлучення з ним доведеться заплатити.
Я була одружена 15 років і…
Двоє дітей, близнюки-хлопчики.
У нього були проблеми з психікою.
Дуже різкі зміни настрою.
Він постійно влаштовував з усіма гучні сварки.
Так само… Як було і в Ейпріл, він мене не бив.
Це дуже поширена помилка.
У моєму випадку було емоційне, сексуальне і психологічне насильство.
А алкоголь всі ці проблеми лише погіршував.
Дійшло до того, що мої сини, яким тоді було по 13 років,
розповіли, що він пив у машині, коли вони були з ним.
Тоді я йому сказала: «Послухай.
Пора нам розлучитися».
А він на мене глянув і сказав:
«Піди нагору, візьми хлопців
і спробуй піти. Побачиш, що з тобою буде».
Я йому сказала: «Ти… Ти мене лякаєш. Нащо ти… Нащо ти таке кажеш?».
А він відповів: «Ні, давай. Спробуй. Побачиш, що з тобою буде».
Поліція і мій адвокат…
сказали отримати обмежувальний припис.
Ясно.
Він дуже любив зброю. Мав удома 74 одиниці вогнепальної зброї.
-Сімдесят чотири? -Так.
Майже вся зброя була замкнена у двох сейфах.
Але він любив мати зброю при собі, завжди носив пістолет на щиколотці.
Мав пістолет у машині, у шухляді стола.
І…
Мені його дали. Дали обмежувальний припис.
І забрали в нього зброю?
Усю, крім одного пістолета.
Усю, крім одного?
Його відпустили з вогнепальною зброєю, що була в машині.
Сказали, що не змогли її забрати. Що то сіра зона.
А через п'ять днів він з неї в мене стріляв.
Він чекав у засідці.
Сховався збоку будинку зі зброєю,
9-міліметровим «Сміт енд Вессон»,
і коробкою набоїв.
Думав, що я на футбольному тренуванні з батьком і синами,
там ми й були.
Він чатував на нас усіх.
Але так сталося, що я повернулася раніше, сама,
бо мала продукти в машині.
Я отримала шість поранень 9-міліметровими набоями.
Він розтрощив мені праву стегнову кістку.
Розтрощив мені ліве коліно.
Я отримала наскрізне поранення в стегно.
Наскрізне поранення в живіт.
Він відстрелив мені третину правої легені.
Останній постріл улучив у другий поперековий хребець.
Коли ви все це обговорюєте, найважчим видається те,
наскільки судді турбуються
про кривдника,
і наскільки правоохоронці турбуються про зброю.
Таке враження, що більше заходів вживається,
щоб не порушити належної правової процедури для кривдника,
і що їх турбує оце:
«Не можна забрати пістолета з машини. Це ж пістолет.
-Не хочу перевищити своїх обов'язків». -Так.
Сімейне насильство й домашнє насильство
класифікують, як проступок.
А коли люди чують термін «проступок»,
вони уявляють собі нетяжкий злочин.
Необхідно добитися такого становища, щоб правоохоронці
не сумнівалися, не мали такого нехлюйського ставлення до…
Його мали затримати за переслідування з обтяжливими обставинами,
-а це тяжкий злочин. -Так.
Йому б не дозволили вийти під заставу.
І він не зміг би через чотири дні в неї стріляти.
Хочу сказати нашим глядачам, що в гримерній
-чекає ваша подруга. -Так.
-У неї недавно загинула дочка. -Так.
-Через домашнє насильство. -Так.
Я думав, що ви познайомилися в якійсь групі підтримки,
а вона сказала: «Ні-ні. Ми дружимо з дитинства.
Я живу на тій самій вулиці».
Її донечку-красуню застрелив на смерть хлопець, з яким вона зустрічалася,
їй було 19 років.
Для мене це небачена й нечувана епідемія.
Після паузи ми трохи поговоримо
про те, як її взяти під контроль.
-Так. -Що ж, у нас коротка пауза.
Поправка Лотенберґа забороняє будь-кому в цій країні…
ДЕЙВ КЕК
РЕСУРСНИЙ ЦЕНТР З ПИТАНЬ НАСИЛЬСТВА І ЗБРОЇ
…хай де людина живе, у разі судимості
за кримінальний проступок чи домашнє насильство
купувати вогнепальну зброю чи володіти вогнепальною зброєю.
Та федеральне законодавство не вимагає, навіть не згадує про вилучення зброї.
У федеральному законодавстві про це нічого нема.
Люди – від фахівців до широкого загалу…
АЛІСІЯ НІКОЛС
РЕСУРСНИЙ ЦЕНТР З ПИТАНЬ НАСИЛЬСТВА І ЗБРОЇ
…не могли собі уявити кроки, реальну логістику того,
що необхідно зробити.
Усі погодилися: цій людині більше не можна володіти зброєю.
Тут ми погоджуємося.
Але як власне це зробити – це годі й уявити.
Часто ваша безпека…
ЕЙПРІЛ ЗЕОЛІ, НАУКОВЕЦЬ
УНІВЕРСИТЕТ ШТАТУ МІЧИГАН
…залежить від того, де ви живете, законів вашого штату,
від того, чи ваш округ застосовує ці закони.
Найпотужніші слова, які я чула…
то була розмова двох начальників поліції.
Один спитав: «Де мені дівати всю цю зброю?
Будуть же сотні одиниць. Де нам її складати?».
А другий йому просто відповів:
«Там, де ви її покладете, коли він її з цієї зброї застрелить».
Ми спілкуємося з Ейпріл Росс і Джанет Полсен.
Що дало вам змогу після такої травми стати активістками,
почати захищати права жертв?
Як ви до цього прийшли?
Я…
Майже одразу в новинах почалися нападки на мене, коли знайшли його тіло.
У МАШИНІ ЗАСТРЕЛЕНО ЧОЛОВІКА
-Він застрелився. -Так
Він застрелився через декілька годин.
Вину одразу починають звалювати на жертву.
«Мабуть, вона щось таке зробила».
О, а я – не приведи боже! – була в машині з чоловіком,
тому, самі розумієте: «Напевно, вона зраджувала».
«Вона ж була вдома в іншого чоловіка…»
І ще трохи є такого: «Сама винна».
Це наче саме собою зрозуміле.
Мене це сердило,
зрештою я вирішила звернутися до знайомого журналіста
й дати інтерв'ю.
Далі все стається саме. Знайомишся з однією людиною,
потім з іншою – приблизно так ми з Джанет і зійшлися.
Мене направили до неї в лікарню для надання підтримки,
і я їй сказала, що потроху починаю щось робити,
що намагаюся знайти спосіб напрацювати рішення
і щось змінити, щоб таке перестало ставатися знов і знов.
«Не хочеш теж цим займатися?» Вона сказала: «Хочу».
Я сказала: «Ще не знаю, що робити, та ми придумаємо».
-Ясно. -«Як придумаю, то подзвоню».
Так. Так.
-Ви запропонували закон… -Так.
…і його не ухвалили.
У Джорджії не виконують федеральних законів про вогнепальну зброю.
Тому якщо щодо тебе є обмежувальний припис,
чи ти маєш судимість за насильство як проступок або тяжкий злочин,
то втрачаєш право на вогнепальну зброю.
Але в Джорджії є округи, які виконують таке законодавство.
-І я в такому живу. -Там дотримуються цих законів?
Ми просили єдиного: щоб штат Джорджія
-дотримувався федеральних законів. -Ясно.
До речі, таке не лише в Джорджії. Не хочу, щоб здавалося:
«О так, от у Джорджії реальна проблема».
-Ні-ні-ні. -Таке скрізь.
Так.
Що саме можна зробити, щоб жінки почувалися безпечніше,
коли вони розривають стосунки?
Офіцер поліції попросив мене взяти аркуш паперу
і сказав: «Цей аркуш паперу – ваш обмежувальний припис».
А потім узяв ручку,
проштрикнув папір, який я тримала,
і сказав: «А це куля.
Вам необхідна зброя».
Тому я отримала дозвіл на приховане носіння зброї.
У мене є вогнепальна зброя,
я пройшла навчання в сертифікованого інструктора, щоб нею користуватися.
-Ясно. -Правду кажучи, це ніби
трохи допомогло мені з ПТСР.
Тобто я тепер не дивлюся в дуло пістолета.
Картинка змінилася.
Але це, звісно, не відповідь.
Цю проблему не можна вирішити на рівні «хто кого перестріляє».
-Ні. -Думати, що твій чоловік
візьме зброю і шість разів вистрелить у тебе,
а ти зможеш від нього відстрілятися, як на мене, абсурдно.
-Це і є абсурд. -І якщо поліція…
ті, до кого ти звертаєшся по захист, кажуть тобі:
«Ми делегуємо цей обов'язок вам».
Це означає здатися.
У прокуратурі, де я працювала,
слідчі спілкувалися з поліцією щодня,
але справжнього розуміння проблеми домашнього насильства не було.
Вони його бачать лише коли когось поб'ють до півсмерті.
А домашнє насильство має не такий вигляд.
У нього вигляд людини, яка йде по вулиці.
Нема потреби бачити, що в людини синці, щоб погодитися чи визнати,
що вона живе в насильницьких стосунках чи що їй загрожує небезпека.
Тому поліціянти повинні проходити навчання з домашнього насильства
у поліційних академіях.
Їм необхідно розуміти культурну динаміку…
бо люди, до яких вони приїжджають на виклики, не будуть на них схожі,
у них буде інший життєвий досвід, інше соціальне походження.
Їм необхідне розуміння,
повага до людини, яка їх викликала, щоб вони всерйоз сприймали всі виклики.
Не треба переживати про те, чи повернеться людина в ці стосунки.
У середньому жінка робить дев'ять спроб розірвати стосунки,
перш ніж успішно їх розірве.
Можу сказати, що я перевищила середній показник, бо я…
Мені знадобилося набагато більше дев'яти,
-щоб успішно розірвати шлюб. -Мені знадобилося дві.
З погляду стратегії зниження шкоди
уявімо, що поліція порушує громадянські свободи. Ми ж знаємо,
що в інших ситуація поліція такого не цурається.
Вони зупиняють машини. Багато чого роблять.
У найгіршому разі, якщо ситуація насправді не вимагала таких дій,
ти на місяць утратиш право на зброю.
-Так. -А якщо вимагала, буде врятовано життя.
Тому про що тут узагалі розмовляти?
Аргумент, який часто можна почути:
якщо почати з цього, з обмеження прав на зброю,
чи якщо відбирати зброю у такій ситуації,
то ти просто створюєш іншу ситуацію
-для вилучення. -Так.
А потім ще одну. Це…
Далі, кажуть, це слизький ухил.
Це не слизький ухил. Ми вже скотилися до підніжжя гори.
Так.
Що далі планує ваш динамічний дует?
Ми отримали федеральний грант на побудову сімейного центру юстиції.
Там можна буде написати заяву в поліцію.
Буде дитяча кімната, юрконсультанти,
психотерапевти. Усе в одному місці.
Джанет сказала, що живе в громаді,
де вирішили забирати в людей зброю,
через обмежувальні приписи.
-Так. -Це сталося не само собою.
Я згодна, що нам потрібне законодавство на рівні штату,
але зміни на рівні громади – це теж хороший початок.
Ви неймовірні.
Я дуже вдячний, що ви до нас прийшли, щоб про це поговорити.
Маю відчуття, що ви доб'єтеся неймовірних зрушень.
-Надіюся. Дякую. -Дуже вам дякую.
Ейпріл Росс. Джанет Полсен. У нас коротка пауза.
Дякую.
Багато офіцерів поліції…
СЕРЖ. ДЖОРДАН ФЕРҐУСОН
ПОЛІЦІЯ М. СПОКЕЙН, ВІДДІЛ НАСИЛЬСТВА
…не хочуть відбирати зброю.
При цьому
кривдники вбили більше поліціянтів, ніж будь-які інші правопорушники.
Ви не побачите, щоб відділ контролю за обігом зброї
відбирав зброю на підставі обмежувальних приписів.
Зазвичай їх цікавлять серйозніші правопорушення.
Приписи видають…
Л-Т ВАЛЕРІ МАРТІНЕС-ДЖОРДАН ОКРУГ ЛАФУРШ
…але вогнепальну зброю не вилучають.
Думаю, найбільша перешкода – психологічні бар'єри,
які має кожна людина.
Тому ми підготували обов'язкову процедуру позбавлення прав,
і – уявіть собі – в червоному штаті проголосували, 96 до 0.
Жодного незгодного.
Я була вражена до глибини душі.
Розумієте, ми це робимо тут, у якомусь Лафурші,
на півдні Луїзіани, де вогнепальна зброя є в кожного.
Змінювати культуру поліції – це як гнути граніт.
Потрібен запал, час і тиск.
І зробити це можна, якщо є всі три компоненти.
За федеральним законодавством обмежувальний припис,
заборонний припис, судимості за домашнє насильство
позбавляють права на зброю.
Так. Або на набої.
ДЕВІД ЧІПМАН
Або на набої.
Але не схоже, що забезпечується виконання
цих вимог на місцевому рівні й на рівні штату.
Це не в їхніх інтересах.
Чому правоохоронці не проявляють ініціативи
і не відсіюють поганих людей зі зброєю?
Я б сказав,
що багато перешкод – культурні.
Копи – люди, до роботи вони підходять з усіма своїми упередженнями.
Тому консервативний білий чоловік, член Національної стрілецької асоціації,
уже настроєний на те, що закони про зброю погані,
що всім необхідний пістолет, що хороші люди переможуть.
Серед певної частини копів є такі настрої.
Але мені здається, що це не…
Думаю, ми схильні казати: «Ну, консервативний білий чоловік».
Але не лише такі люди не визнають проблем жінок.
Така ситуація спостерігається в сільській місцевості, в містах,
у передмістях, і динаміка одна й та сама.
Я з вами згоден.
Згоден, що це дуже розчаровує.
-Так. -Нам також необхідно розуміти,
хто ті люди, які приймають рішення.
Ми знаємо. Проводили дослідження,
згідно з якими серед самих правоохоронців, у звичайному житті,
зростає кількість випадків домашнього насильства. У них удома.
Люди не хочуть казати:
«У мене вдома сталося погане, серйозна сварка».
-Так. -«І я боюся,
що на підставі цього закону в мене можуть відібрати зброю.
Тоді я втрачу роботу».
Тобто в людей дуже різна мотивація.
-Ясно. -А ще є таке,
що люди сплескують руками й кажуть:
«Збройне насильство – це проблема, яку неможливо зупинити».
Серйозно?
Так просто буде.
Це частина «експлуатаційних витрат»,
ніякі закони не завадять злочинцям мати зброю.
Я відберу цей пістолет,
а він піде і в той самий день купить інший. Чи збере.
-Тобто є певне розчарування… -Але навіщо тоді будь-які закони?
У нас була проблема з п'яними водіями,
було створено програми для боротьби з нетверезим водінням,
поліція проводила перевірки на стан алкогольного сп'яніння
на вулицях.
Можна було зауважити:
«Це порушення четвертої поправки».
І таке казали, закон був суперечливий,
але його ухвалили.
-Усе зводиться до винагороди. -Он як.
Федеральна влада надсилає гроші
поліційним департаментам у формі, можливо, транспортних засобів,
щоб заплатити за понаднормову роботу офіцерів, які цим займаються.
Але ми вирішили, на культурному рівні, що п'яні водії – це проблема.
Умирає багато людей.
Це проблема, яку ми готові визнати,
ми готові платити за її розв'язання. Були заохочення тим,
-хто добре працював. -Так.
Оплата понаднормової роботи, нагороди за затримання великої кількості людей.
Тобто було… Скрізь перед нами розкладали цукерки.
Думаю, оце – стратегія успіху.
Як зменшити опір з боку правоохоронців?
Думаю, тепер уже цілком очевидно, що федеральний підхід,
мабуть, не буде ефективний.
У поточних умовах на федеральному рівні закони ухвалювати не будуть.
І битися на цьому фронті, хоч це й…
-Ну, не будуть, тому… -Я знаю.
-Тому… -Дивно, коли ви таке кажете вголос.
У поточних умовах…
Особливо, коли твоя робота – захищати інтереси.
Ми, здається, маємо змогу, хоча б частково, закидати проблеми грошима.
Поліція обмежена своїм бюджетом,
тому, якщо федеральна влада може надати фінансування,
яке надходить не за звичною місцевою процедурою,
щоб впроваджувати програми, надавати пріоритет напрямкам,
люди роблять те, на що мають ресурси.
І тоді їм не потрібен законодавчий дозвіл, бо закони вже є.
Ми й так можемо багато зробити на підставі законів, які маємо.
Знаєте, найперше, що я питаю:
як правоохоронець ви б так само вчинили,
якби та жінка була вашою сестрою?
-Ясно. -Тобто ми апелюємо до особистого.
І повинні заохочувати поліціянтів так робити.
Як думаєте, домашнє насильство не сприймають серйозно,
бо в нашій культурі ніби прийнято не вірити жінкам,
не визнавати проблем жінок?
Тому що, здається, якби таке було з чоловіками,
обурення було б набагато сильніше.
Ця критика справедлива.
І поки ми не змінимо цю культуру,
ми залишимося неповноцінними.
Ви – член Міжнародної асоціації
начальників поліції, ІАСР.
Так, у ній я був членом комітету з питань вогнепальної зброї.
У ньому лише 25, у цій великій… організації. Я відпрацював два терміни.
Я написав для неї більшість матеріалів про запобігання збройному насильству.
А чим займається цей комітет?
Політикою щодо вогнепальної зброї, яку підтримує IACP. І я в ньому…
-Я працював багато років. -А от мені цікаво,
-скільки там було жінок? -Одна.
А скільки всього людей?
Двадцять п'ять. Одна небіла людина. Це…
-Одна небіла людина й одна жінка? -Так.
Формували політику IACP щодо вогнепальної зброї?
Здається, так і має бути.
Тепер IACP здебільшого представляє начальників поліції з малих міст,
сел, великих міст.
Усе геть інакше.
-Так, це шокує. -Але очевидно, що електорат
-міг би щось змінити. -О так.
Якби завтра заявили: «Це важлива ініціатива,
в яку ми вкладемо багато ресурсів і часу», –
це б дуже допомогло.
МІЖНАРОДНА АСОЦІАЦІЯ НАЧАЛЬНИКІВ ПОЛІЦІЇ
Чому випадок домашнього насильства сам по собі –
-не достатня підстава вилучити зброю? -Це прекрасний приклад…
ТЕРРЕНС КАННІНҐЕМ
Офіцер вилучає зброю.
Людина каже: «Ви порушили мої права за четвертою поправкою.
Це моє право згідно з другою поправкою… Володіти цією зброєю.
Я захищений від незаконних обшуків і конфіскації майна».
У нас були гості на програмі.
Дві жінки, Ейпріл Росс і Джанет Полсен.
Обидві пережили домашнє насильство.
Джанет отримала обмежувальний припис.
У її чоловіка прийшли вилучати зброю.
Один пістолет був у нього в машині. Вона сказала: «Заберіть і його теж».
А їй відповіли: «Не можемо». І з нього він у неї стріляв.
Часто такі приписи дуже конкретні.
-Їх видає суддя. -Так.
Особливо в частині, що стосується прав за другою поправкою.
Тому якщо офіцер забере пістолет з машини,
це буде юридичний ризик.
Це щоб захистити офіцерів від цивільних позовів.
І тому копи… Джон, знаєте, скільки вони заробляють?
-Ну, 60 000$ на рік… -Так.
…і що, зробити копа банкрутом,
бо він вчиняє правильно, щоб захистити людину?
У копів зв'язані руки, вони не можуть забезпечувати виконання чинних законів,
бо бояться, що проти них розпочнуть провадження.
Значить, немає волі це робити через такі юридичні моменти?
Це відіграє певну роль?
Я знаю, що на керівному рівні – ні.
А на нижчому рівні – не знаю.
Ви все-таки вірите, що можливо це зробити на законодавчому рівні?
Нам потрібен федеральний стандарт.
Потрібно, щоб нам сказали: «Ми не федералізуємо поліцію,
але потрібен зрозумілий стандарт, за яким людей навчатимуть,
заснований на доказах, логічний».
Але під час таких розмов у кабінетах…
Дивишся на людей і кажеш… Вони мене просто не чують.
-Розумієте? Це мене дуже засмучує. -Авжеж.
З якого боку ви б підійшли?
Як людина, яка справді знає ситуацію, ви, місцевий начальник поліції,
який має належне уявлення про проблему.
Що б ви зробили?
Докорінно змінили ситуацію для правоохоронців
охоронні приписи у зв'язку з ризиком.
Вони відрізняються від обмежувальних приписів?
Однозначно.
Тимчасові обмежувальні приписи.
Вони… Треба буквально… Це висока планка.
У випадку охоронного припису у зв'язку з ризиком, планка невисока,
бо це тимчасове вилучення у людини вогнепальної зброї.
Жінка може прийти й сказати: «Мій чоловік чистить свій пістолет,
-і я почуваюся в небезпеці». -І все.
-«Мені це потрібно». -Так.
-Це чудовий приклад. -Цього буде достатньо.
Поки що таке є лише у 20 штатах
і в окрузі Колумбія.
Тому у нас залишається ще 30.
І суддя…
І забрати пістолет з машини теж можна буде?
З охоронним приписом можна буде вилучати все.
РІШЕННЯ – БІЛЬШЕ ЗБРОЇ
Частково проблема з цим питанням…
СТ. ПРОДЮСЕР ВИПУСКУ
…від цього страждають жінки, але я й не уявляла,
наскільки непропорційно більше страждають темношкірі жінки,
-корінні жінки та… -Транс.
Трансжінки. Думаю, про цей бік проблеми
теж необхідно говорити.
-А ми не говоримо. -Для темношкірої жінки ризик,
що її застрелить партнер, удвоє вищий від білої.
-Мене це шокує. -Це божевілля.
І це зворотний бік медалі. Ми не розв'язуємо це питання,
тому що цьому опирається купа мужиків,
чи тому що страждають переважно темношкірі жінки?
-Так. -Мабуть, і тому, і тому.
Така собі гаряча комбінація.
Дякую! Щиро вам вдячний, що дивилися нашу програму,
поки – щось мені підказує – гортали у телефоні твітер.
Скоріше б прочитати всі 2 000 коментарів,
у яких ви погоджуєтеся з усім, що ми тут казали.
Ще більше можна дізнатися з подкасту.
Слухайте й підспівуйте.
Дізнайтеся, як долучитися до боротьби з домашнім насильством.
Підпишіться на нашу розсилку на theproblem.com/cheesedip.
І ознайомтеся з цими організаціями.
Побачимося… наступного разу.
На все добре. До побачення.
40-ЛІТНІЙ НЕЗАЙМАНИЙ ДИВИТЬСЯ ЮТУБ
ХОРОШІ ХЛОПЦІ КІНЧАЮТЬ УСІХ.
Ми прощаємося.
-Я Нісі Неш. -А я Тандіве Ньютон.
-НІСІ НЕШ «ТЕЛЬМА» -ТАНДІВЕ НЬЮТОН «ЛУЇЗА»
Ми зірки нового фільму,
«Справжні Тельма і Луїза».
Цей рімейк знято, щоб показати події класичного фільму в реальному житті.
По-перше, Тельму і Луїзу грають дві чорношкірі жінки.
Наші героїні тікають,
коли Луїза застрелила кривдника Тельми під час самозахисту.
Тельма і Луїза змогли дістатися…
доріжки, що веде до дому, де їх арештували.
Фільм дуже короткий.
Але, знаєте, кінце вийшло веселе.
Один раз ми цілуємося.
Класика.
-Встигніть подивитися. -Це оригінальна дівчача подорож.
Візьміть із собою свого білого хлопця – насолоджуйтеся тишею по дорозі додому.
ГАРЯЧА ЛІНІЯ З ПИТАНЬ НАСИЛЬСТВА
СМС «СТАРТ» НА 88788
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька