«ІТЕЛІ»
СЕРІАЛ NETFLIX
Стільки треба купити.
Свіжий базиліку, де ти?
Що це?
Це прошутто, але ціла гомілка.
Я так люблю прошутто,
але через цю штуку завжди боятимусь його їсти.
ІКРА
Шматочок піци, будь ласка.
А можна додати сирні кульки, бо тут замало сиру?
Вибачте, так не можна. Цей сир підійде?
Гаразд, я потім накладу свого сиру.
-Так? -Дякую.
Я така голодна.
Дідько.
Обожнюю готувати, але я — не професійна кухарка.
І не хочу нею бути.
Я маю кілька коронних страв.
Кайфові начос, алкогольний пудинг, лазанья.
Та я хочу чогось новенького, тож розширюю репертуар.
Я знайшла кілька нових рецептів,
які випробую із друзями.
Чи вдасться нам створити магію?
-Мить істини. -Побажай мені удачі.
-Так! -Так!
О, боже.
Можливо усе.
Сьогодні я займуся італійськими стравами.
Вони найкращі!
Для моєї сім'ї фаворитом серед ресторанів у Лос-Анджелесі є «Ден Тенес».
Наш вибір незмінний.
Тато має свою страву в меню.
Моя сестра також.
І я теж хочу.
Я!
Я знайшла рецепт рожевої пасти,
і сьогодні я приготую равіолі у формі сердечок.
Я ніколи не робила домашньої пасти,
але мені допомагатиме Демі Ловато,
і вони люблять ризикувати, як і я.
Моя сукня пасуватиме до сердечок-равіолі.
А їдальня буде прикрашена у стилі «Ден Тенас».
Періс-паста. Простий салат «Капрезе».
А на десерт — канолі, на що мене надихнула улюблена тварина.
Єдиноріг.
Чи приготую я щось, варте імен «Ден Тенес» та «Періс Гілтон»?
Сподіваюся!
Подивимось, що тут написано.
Єдино-канолі…
Підготовка начинки для єдино-канолі.
Рікота — моя улюблена річ на світі.
ВІЗЬМІТЬ 1 СКЛЯНКУ РІКОТИ
Вони нічого не роблять.
Я здаюся.
МИЛИЙ ≠ ПРАКТИЧНИЙ
Добре.
ПЕРЕКЛАСТИ РІКОТУ У ДОМАШНІЙ КОМБАЙН
Тут є подовжувач?
Де подовжувачі?
Ні.
-Привіт. -Вітаю.
Це для мене? Подарунок?
Я привіз посилку.
-Гаразд. Дякую. -Дякую.
-Як Вас звуть? -Періс.
-Перепрошую. -Все гаразд.
Люблю посилки.
Подовжувачу, де ти?
Так!
Кайфово.
Такий довгий.
Добре. Є.
Подивимося, що треба сюди покласти.
«Цедра одного лимону».
Я не знаю, що таке «цедра лимону».
Що означає «цедра лимону»?
Може, це підійде.
Штука для картоплі.
Трясця.
Може, це те ж саме. Не знаю.
Треба записати.
Замовити ніж для цедри.
Цукрова пудра.
ДОДАТИ 2/3 СКЛЯНКИ ЦУКРОВОЇ ПУДРИ
ЗБИВАТИ ДО ОДНОРІДНОЇ МАСИ
Огидно.
Жахливо.
Це ж не треба готувати?
Треба додати це сюди, а на смак це щось.
Думаю, треба додати ще цукру.
КОЛИ НІЧОГО НЕ ДОПОМАГАЄ…
ДОДАЙТЕ ЩЕ ЦУКРУ
Так краще.
До холодильника.
ОХОЛОДЖУВАТИ НЕ МЕНШ, НІЖ 30 ХВИЛИН
Це все?
Гаразд. Ага. Кінець.
Решта телефонів.
Де решта? Я маю ще два.
Цікавинки.
О, боже, це так весело.
Пахне червоним вином.
Привітички.
Привіт!
-Виглядає чудово. -Краса, червоний колір, сексуальність.
-Так. -Трохи чуттєво.
«Ден Тенес» у вітальні.
Обожнюю.
-Привіт! -Привітики.
-Як ся маєш? -Виглядаєш розкішно.
-Така радість — зустрітися. -Так.
-Заходь. -Тут дуже гарно. Яке планування.
Так.
Ми із Демі Ловато — друзі, ще з їхнього підліткового віку.
Вони мене надихають
своїм нестримним талантом та відвертістю.
Вони — ідеальний помічник для італійської феєрії.
Виглядаєш, як Барбі.
-Дякую. -Так!
Барбі готова.
-Я хвилююся. -Гарна зачіска.
-Дякую! -Блонд?
Перш за все, я — не кухар.
Типу, я не готую.
Тому нам і буде весело.
-Я тебе навчу. -Гаразд, чудово.
Готуємо із Демі Ловато.
-Я маю книжечку із рецептами. -Добре.
-Боже, вона така мила. -«Рожеві равіолі Періс».
Обожнюю записувати рецепти.
Ти це вивчила наперед?
-Ні. -Ні? Гаразд.
-Я імпровізую. -Добре.
Я не слідкую за інструкціями.
Чудово. Я теж.
Як приготувати простий «Капрезе».
Я завжди шукаю рецепти, де все можна просто змішати.
Ось один із них.
«Кульки моцарели».
-Так. -Так.
І помідори.
-Бальзамічний соус. -Важке.
Так.
ПОРІЗАТИ 2 ВЕЛИКІ ПОМІДОРИ
Обожнюю італійську їжу.
Що далі?
«Свіжий базилік».
ВІЗЬМІТЬ 1 КУЩИК
-Що? -Несподівано, що тут таке є.
Так. Здається, він дуже свіжий.
ВІН МАЄ КОРІННЯ
-Ти маєш сад за будинком? -Воно живе.
-Так. -Добре.
Я знаю, що робити.
Так, може, змити бруд.
Так.
Тарілка для «Капрезе».
Як це різати?
По одному листочку?
-Перебереш? -Мабуть, їх треба повідривати.
Гаразд. Так.
Моцарелою теж зайнятись треба.
Добре.
Думаю, її треба тонко порізати.
ТОНКО ПОРІЗАТИ МОЦАРЕЛУ
Твоїм навичками нарізання можна позаздрити.
Позаздрити.
Вигляд — це головне.
«Капрезе» зазвичай виглядає…
Трішки акуратніше, але…
-Головне, що з любов'ю. -Так.
Виглядає мило. Якщо… отак.
А тоді збоку.
-Так. -Ще помідорів.
Якби на твою честь назвали страву, то як?
Це так по-ботанськи, не вірю, що кажу це.
Мій перший нікнейм у старих соцмережах був…
-Як в чаті «AOL»? -Так.
О, боже. «AOL».
Нікнейм був «Демі-нямка».
-Так мило. -Егеж.
-Зробимо це наступного разу. -Так.
Бальзамічний оцет та оливкова олія.
-Там написано скільки? -Ось.
Ні, але, думаю, буде легше, якщо…
-Ось так. -Так.
Буде по-художньому.
Бальзамічного оцту забагато не буває. Лий, скільки хочеш.
Так.
-Так. -О, боже.
-Так! -Божевілля.
Це бальзамічний соус.
Так.
Це буде бомба-ракета.
Посолити!
ПРОСТИЙ САЛАТ «КАПРЕЗЕ»
То що далі?
«Замісити тісто».
Як зробити домашні равіолі-сердечка.
Спочатку зберіть усі інгредієнти.
БОРОШНО, ЯЙЦЯ, БУРЯК,
КАЙФОВІ РУКАВИЧКИ
Замісіть тісто. Буряковий порошок — для рожевого кольору.
Розкачуйте тісто, доки воно не стане пласким.
Накладіть рікоти, бо вона дуже смачна.
І виріжте сердечка.
«Ден Тенас», ми вже йдемо.
«Зробіть гірку з борошна
із великою ямкою по центру».
-Дошка для нарізання. -Зробимо, як в «Обличчі зі шрамом».
А тоді зробимо ямку.
Гаразд.
Прикольно. Так.
Нам все борошно потрібне, так?
-Так. -Добре.
Висипай.
-Добре? -Добре.
Думаю, зробити ямку…
-Як ямку. Типу… -Думаю, треба…
-Зробити дірочку? -Копай.
Добре.
Додамо води, бо, здається, це треба намочити.
Може, треба перевірити список. Вона дуже велика.
«Дві склянки борошна».
Дві? Це дві?
-Це не дві склянки. -Добре.
Зберімо його.
-Маємо це. -Пів склянки.
Добре, то чотири такі.
Чотири такі.
Добре. Ось ямка.
Додамо бурякового порошку.
Одна столова ложка. Так.
-Які ж милі ці вишеньки. -Дуже милі.
Я в захваті.
Так. Прикольно.
А я розіб'ю яєчка.
ДОДАТИ ДО ЯМКИ 2 ЯЙЦЯ
Побажайте нам удачі.
О, ні.
Звісно ж, я промазала.
Я зробила це не там, де треба.
Просто перекину… перекину сюди.
Дякувати Богу, ми одягнули інші рукавички.
-Не хочу псувати свої кайфові рукавички. -Ми не збили яйця.
Ми можемо зараз це зробити.
«Повільно домішуйте борошно малими порціями».
Добре.
Ми так і зробили.
Ой, леле.
Не думаю, що саме так…
-Треба додавати трішки борошна. -Так.
Треба ще олії.
Гаразд.
Я казала, що не слідкую за інструкціями.
Я бунтарка.
УВАГА: БУНТУВАТИ ПРОТИ РЕЦЕПТУ РИЗИКОВАНО
Так.
Твоя сукня, як валентинка.
-Правда, мила? -Так.
-Бо ми готуємо равіолі-сердечка. -А, так.
-Тож я хотіла… -Гарно! Так!
Пасувати до всього. Ні, мені подобається.
Так. Ви знали, що сьогодні вечір Італії?
-Ні. -Я думала, що ви одягли леопардове,
як натяк на дизайн від «Dolce Vita».
Нехай буде так.
Треба було причепуритися,
бо не можна прийти до Періс,
виглядаючи абияк.
Бо коли ти прийшла на зйомку мого відео,
то в мене промайнуло: «Це стерво виглядає краще, ніж я,
а це моє відео».
І я, типу: «Знатиму на майбутнє».
-Вибач. -Наступного…
Ні, то було чудово.
-Ми познайомилися, коли мені було 15. -Так.
На святкування дня народження Еллен.
Тож 13 років. Чудово.
-Так. -Як чудово.
Чудесно.
Ми із подругою дивились фільм про тебе. Вона пройшла через те, що й ти.
Це завдяки вам я захотіла стати вразливою.
-І бути щирою. -Чудово.
Не знаю, коли працюєш у цій індустрії, то завжди маєш бути ідеальною,
ніколи не обговорювати своїх переживань.
І коли я спостерігала за вашою відвертістю, то подумала: «Овва!»
Це вимагає такої сили.
Це так мені допомогло.
Якщо тобі щось треба — я завжди поруч.
-Дякую. Я так тебе люблю. -І я тебе.
ПРОДОВЖУЙТЕ МІСИТИ
-Схоже, що ми кудись рухаємося. -Справді?
Здається, ми навчилися… Що ж…
Хочеш помінятися?
-Це… -О, боже!
Я позбудуся цієї дамочки. Бувай, Феліціє.
-Так. -На щастя, є ще рукавички.
Від попередніх мокрого місця не залишилось.
«Сформуйте тісто для равіолі».
«Розімніть і сплющіть тісто, щоб зробити круг».
-Гаразд, маємо круг. -Круг.
«У машинці для пасти установіть найбільшу ширину,
покладіть до машинки тісто…»
Найбільша ширина.
О, боже.
Здається, є.
-Ура! -Витискаю. Здається, це найширше.
Треба крутити,
доки воно не вийде з іншого боку.
«Покладіть тісто до машинки,
і крутіть, доки воно не вийде з іншого боку».
Не поміщається.
-Може, твоє… -Може, це?
Це нелегко.
-Може, воно надто товсте. -Може бути затовсте.
Добре.
Спробуймо так.
Сподіваюсь, що вдасться.
Я триматиму ось так.
-Здається, втягнулося. -Ні.
-Не спрацювало. -Це так пантеличить.
Дуже пантеличить.
О, боже. Здається, я додала забагато олії.
О, ні.
-Ми зруйнували рожеві равіолі. -Так.
О, боже.
Люди по той бік екрану, ми все зробили не так.
Тож зробіть усе навпаки.
Не хочу це робити.
Я купила готові равіолі.
Гаразд, ідеально.
Тож щоб усе полегшити, візьмемо їх.
-Так. -Прикольно.
Ось.
Можемо вдати, що ми їх приготували.
Кулінарна порада. Завжди підстраховуйтеся.
Це все одно рахується.
Що тепер?
«Приготуйте соус».
Треба закип'ятити воду для равіолі.
«На середньому вогні розтопіть масло у великій сковорідці».
РОЗТОПІТЬ МАСЛО НА СЕРЕДНЬОМУ ВОГНІ
Один шматок?
Подивимося.
«Два шматки нарізаного несоленого масла».
-Воно не нарізане, але… -Не нарізане, але…
-Мабуть. -Тепер нарізане.
-Або зараз буде. -Нарізане.
ЗАКИП'ЯТІТЬ ВОДУ
Знаєш, що?
Кип'ятити воду легко.
-Я украду цей ніж. -Так.
І відміряю шавлії.
ДОДАЙТЕ ДО МАСЛА 1/4 СКЛЯНКИ ШАВЛІЇ
Добре.
Так.
ГОТУЙТЕ 5 ХВИЛИН
Добре. Масло насичується шавлією.
Вкидаємо равіолі.
Ось. Масло.
ВАРИТИ РАВІОЛІ 3 ХВИЛИНИ
Так гарно пахне.
Так, я просто…
Так.
Так гарно виглядає.
О, боже.
-Ми це зробили. -Так.
Пармезан.
ЗАПАСНІ РАВІОЛІ ПІД СОУСОМ ІЗ МАСЛА ТА ШАВЛІЇ
-Тепер єдино-канолі. -Дідько. Так.
Як приготувати десерт єдино-канолі.
Це — звичайні, нудні, невеселі канолі.
Мої канолі будуть блискучими веселковими шедеврами.
«Візьміть 450 г рікоти».
-Я вже це зробила. -Добре.
Це — начинка.
Ідеально.
«Трубочки канолі».
Добре. Ось вони.
«Цедра з одного лимону».
Що таке «цедра»?
Це те, що зверху?
-Цедра? Я знаю, що це таке. -Гаразд.
Раніше я не знала, що це,
але дізналася, бо звернулась до друга на ім'я Гугл.
-І я маю ніж для цедри. -Ти таки підготувалася.
Так.
Там є шоколадні крихти?
-Так. -Так.
Якщо є інша посипка, теж візьми.
Так багато всього для оздоблювання.
Обожнюю.
Так хвилююче.
Це — шоколадні пастилки.
Ти обрала рожеві, а я — фіолетові.
Подивимось, як довго це робиться.
Втиснути їх сюди. Здається, вони помістяться.
Так.
Почати. Ідеально.
-Гаразд. -Я теж танцюю, коли їм.
І я також.
Я схвильована.
-Рожеві вже готові. -Так добре?
Молодець. Так!
-Так гарно. -Так.
Що далі? Спочатку вмочуємо до шоколаду, так?
«Вмочіть обидва краї трубочок каннолі».
Їх.
НЕ ДЯКУЙТЕ
Добре.
ВМОЧИТИ ТРУБОЧКИ КАНОЛІ У ШОКОЛАД
Мило.
-Їх треба повністю занурити? -Не знаю.
О, боже.
Не хочу забруднити сукню.
Додай посипку або блискітки.
Це блискітки.
-Чарівні блискітки. Так. -Так.
«На 100% їстівні харчові блискітки».
Це справді блискітки.
Без смаку.
Ці блискітки виглядають, як тіні для повік.
-Такий гарний. -Тестую на шкірі.
Тестую на шкірі.
Треба додавати це до усіх страв.
Так круто. Так чудово.
Посипати.
ПРИКРАСЬТЕ!
Тепер це на моєму обличчі.
Від цього мені хочеться почати готувати частіше.
-Так. -Типу…
Це так весело.
Тепер треба їх начинити.
-Я хвилююся. -Я теж.
Так.
-Це буде так… -Це так круто.
-О, боже. -Так.
Гаразд. Трясця! Гаразд!
-Твоя черга. -О, боже.
-Воно вистрілює? -Так!
Справді вистрілює.
Що ж…
-О, боже. -Ось.
Це мало бути у холодильнику,
але увесь час було тут.
Тож все розтануло. Чудово.
Як мило. Ми їх знищили.
Все одразу витікає.
-Чудово. -Знаєш, що?
-Думаю, ми чудово упоралися. -Так.
-Зробимо так. -Так!
Ось так.
А цього, типу, витремо.
Це рукавичка!
А, так.
Це мій трюк із витиранням.
А тепер додамо посипки — і виглядатиме круто.
І ще блискіток.
ДОДАЙТЕ ПОСИПКИ І БЛИСКІТОК, СКІЛЬКИ ДУША БАЖАЄ
Так. До біса чудесно.
ЄДИНО-КАНОЛІ
Вуаля.
-Гаразд, ходімо їсти. -Ходімо їсти. Так.
Бо…
-Сюди. -Добре.
Mangia!
Це італійською.
Як гарно.
Це так гарно!
-Усі ці випадкові фотографії. -Знаю.
Це не моя сім'я.
-Тут немає жодного блондина. -Так.
-Гаразд, тож вперед. -Так!
-Відчуваю хвилювання. -Я теж.
-Смачно? -Так!
О, боже.
Дякувати Богу, я підстрахувалася,
бо з червоним тістом нічого б не вдалося.
Це дуже смачно. Ми — молодці!
-Це, мабуть, найсмачніше. Салат «Капрезе». -Я така рада, що навчила вас готувати.
Ви бували колись у «Ден Тенес»?
Так. Обожнюю «Ден Тенес».
У меню є кальмари «Рік Гілтон», на честь мого батька.
Дивовижно.
А Нікі має салат «Нікі Гілтон».
Одного разу ми вечеряли,
і всі такі: «А твоя страва де?» І я така: «Що?
Я не маю власної страви».
Та тепер, після того, як ми готували разом,
що ти думаєш про равіолі «Періс»?
Чи достойні вони меню у ресторані?
Так. Думаю, так. І ще рогоканолі, чи як ти їх назвала, канолі.
Єдинорожні канолі. Це теж було б класно.
-Це набагато краща ідея. Чудово. -Так.
Але треба сказати їм про блискітки.
-Блискучий пилок. -Він мусить бути. Він такий гарний.
Магічний пил.
Власне, хочу спробувати канолі.
Ага.
Але котре, бо…
Вони усі такі гарненькі.
Я знаю.
І одночасно, вони лякають.
Вибери. Ось фіолетове.
Просто… О, боже, ось.
І як тобі?
Надто багато цедри?
Тут дуже багато всього.
-Вибач. -Ні!
-Блискітки вдихнулися. -То це блискітки?
Так.
О, боже. Тут їх багато.
Прикольно.
Це було важко, але Демі має рацію.
Єдиноканолі — ідеально підходять для «Ден Тенес».
Страва з моїм іменем має бути, як я.
Блискуча, весела і різнобічна.
Єдиноканолі Періс Гілтон.
Обожнюю.
Насправді ми вже маємо канолі у меню,
і це дуже популярний десерт.
Але, знаєте, блискітки?
Можливо. Чому б і ні?
Buona notte!
Це також італійською.
Переклад субтитрів: Анастасія Хома.