Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
G. 2015. 1,3 MILIJUNA LJUDI TRENUTAČNO U EUROPI TRAŽI UTOČIŠTE.
EU ZATVARA SVOJE GRANICE, A TURSKA POSTAJE OKUPLJALIŠTE KRIJUMČARA
KOJI PROFITIRAJU OD POTREBITIH IZBJEGLICA.
Hajde, izađite!
Idemo! Idite prema autima. -Pokrenite se! -Idemo!
Idite prema autima.
Hajde! Idite!
Idite na desnu stranu ovuda. Idemo!
Polako.
Jako je toplo. Požurite se! Vruće je!
Uputite ih u aute.
Pusti me! -Pokreni se! Šuti! Tvoj mi tata nije platio. -Pusti me!
Dosta! Pusti me. -Stišaj se. -Pusti me! -Što to radiš?
Neka uđu u auto. Hajde!
Jebe mi se. Zar za ovo ja dajem novac?!
Što je rekao? Što se dogodilo?
Kontejner je nestao. -Koji kontejner? -Onaj koji je krenuo prije dva dana.
Onaj iz Alepa? -Da, nestao je.
Kako misliš da je nestao? Kontejneri ne nestaju sami od sebe.
Gospodine, pomozite mi. Govorite li arapski?
Gospodine, pomozi mi. Moram doći do sestara.
Slušaj. Idi u bus kao što ti je rečeno i slijedi upute.
Razumiješ li? S kime si?
Sama sam. Molim? Kakve upute?
Imam novca. Koliko treba?
Novac? Kakav novac? Misliš da ću uzeti tvoj novac?
Idi u bus. Razumiješ li me?
Policija!
Gospodine, upomoć! Preklinjem! Upomoć! -Bježi od mene!
Policija!
Ovuda!
ODLAZAK
Gdje si, Karim? Kako se to dogodilo?
Hvala ti što si me spasio.
Ne govori ni riječi. Šuti.
Oni su me htjeli prodati. Bogu hvala što sam te pronašla.
Tko kaže da te ja neću prodati?
Ja sam ti sad zatočenica?
Karim? -Pobjegao sam.
I ja. Slušaj, nađimo se na tržnici. Čekat ću te u restoranu.
U redu, stižem. -Odlično.
Kako se to dogodilo?
Pusti me van iz auta. Pusti me van odavde.
Tiho! Rekao sam ti da šutiš.
Glavu drži dolje.
Preklinjem. Pusti me van.
Pusti me.
Ostaješ ovdje.
Kako se to dogodilo?
Što si to učinio, Karim?
Izlazi.
Hajde, ne boj se.
Što gledaš? Koja je tvoja priča? Zašto putuješ sama? Gdje su ti roditelji?
Misliš da želim biti tu s tobom? -Tiša budi. -Neću biti tiho. Rat bjesni.
Naravno da me roditelji ne bi ostavili samu.
Fućka mi se za tvoje roditelje i za tvoju i njihovu priču.
Nisam te to zato pitao.
Htjeli smo otići u Švedsku svi zajedno,
ali mjesto u kojem smo boravili bilo je bombardirano i ja sam se izgubila.
Sviraš li instrument?
Naravno da sviram. Sviram klavir.
Sviraš li dobro? -Bolje od njega.
Pokaži mi. Sviraj nešto.
Razgovarat ću s njim. -Sjedni. -Ne diraj me!
Zar ne razumiješ? Budi mirna i ne stvaraj cirkus.
Pritaji se.
Idem u toalet.
Ondje je.
Nabavit ću od roditelja to što želiš.
Naravno da hoćeš. Ako te vole, platit će.
Sve će biti u redu.
Pronaći ću te. Obećavam ti to.
Smijem li upotrijebiti tvoj mobitel? Želim nešto provjeriti na Instiću.
"Instić"? -"Instagram".
To je aplikacija na kojoj se objavljuju slike... -Znam što je to Instić.
Imaš li ti "Instagram"? -Ne. -A Snap? -Nemam.
Čemu ti onda služi mobitel?
Da mogu telefonirati, razgovarati s ljudima.
Želiš li da izađemo i da se slikamo?
Mi komuniciramo na aplikaciji.
Sestre su mi pisale. Kažu da idu u izbjeglički kamp "Aerodrom".
Znaš li što o tome? -O izbjegličkom kampu "Aerodrom".
To je privremeni kamp u Grčkoj.
"Uvijek me plašiš. -Idemo! Jedan, dva!"
Možeš li me odvesti u Grčku? Koliko bi to stajalo?
Tri do četiri tisuće eura.
Dobro. Imam oko stotinu...
Dvije stotine...
Što to radiš? Spremi novac.
U redu je. Zašto se tako ponašaš?
Odakle ti toliko novca?
Tata mi je dao. Zamisli koliko onda novca on ima.
Jedi.
Nisam gladna. -Jedi i šuti.
Tko je to?
Odakle si? Gdje su ti roditelji?
Da, da. -Što "da, da"?!
To je jedina riječ koju znam na francuskom.
Jesi li što čuo?
Uhićeni su mnogi lučki radnici i zaštitari.
Uhitili su hrpu ljudi. Uključio se i "Interpol".
Pretukao si policajca. To ne sluti na dobro.
Sranje. "Interpol"? Zacijelo su nas već neko vrijeme pratili.
Zacijelo je to zbog onog kontejnera o kojem su se ljudi raspitivali.
Čini se da ga je policija zaplijenila.
Krenuo je prije dva dana. Nešto bismo dosad već čuli.
Ne znam. Tako sam čuo. U svakom slučaju moramo otići odavde.
Turska je trenutačno previše opasna. Tko zna što sve znaju o nama.
Što ćeš s malom? -Vidjela je da sam udario policajca.
Možda mi bude paravan. Ima novac. Možda od roditelja dobijem otkupninu.
Super. Možda će ti odgovarati da je uz tebe kad napustiš državu.
U svakom slučaju, trebam novac.
Sam, sad za to nemamo vremena. Udario si policajca, moraš hitno otići.
Moram pronaći najbolji način za izlazak iz države.
Najbolje ti je otići brodom. Ionako već napamet znaš termine polazaka.
Što ti je? Želiš da riskiram život u gumenjaku?
Bježi iz države što je prije moguće.
Uzmi ovo zasad. Ponovno ćemo se naći kad se smiri situacija.
Uzmi. Sad uzmi. Hajde. -Što je to?
Vjeruj mi. To ti je najbolje rješenje. Ona je sad tvoj novac. Idi.
Hajde. Uđi.
Zar ne želiš vidjeti svoje sestre u Grčkoj? U redu.
Idi na policiju pa neka se oni tobom pozabave.
Daj mi svoj novac da ti mogu pomoći.
Sve mi daj.
Ostatak ćeš dobiti od mojih sestara.
Ako dođeš dotamo.
Znaš što? Prijatelj moje sestre izumio je stroj koji radi na magnet.
U njezinoj su obitelji svi izumitelji. Oni su joj pomogli izumiti stroj.
Nije mu potrebno gorivo.
Magneti se okrenu i počnu se vrtjeti. Vrte se sve dok ih sam ne ugasiš.
Na taj način rade svi elektromotori.
Nije elektromotor. Rekla sam već da ga pogone magneti.
To je beskonačna energija.
Kad približiš dva magneta jedan drugomu, oni se odbijaju.
Pitam se zašto se tako ne proizvode svi strojevi. Shvaćaš li?
Zašto onda sve strojeve ne proizvode takve?
Zašto o tome ne govore na vijestima? Na "CNN-u" i "BBC-ju"?
Ne znam, no vjerujem da će trebati neko vrijeme da to prihvate.
Sigurno će se za to uskoro čuti na vijestima.
Zašto izbjeglicama naplaćuješ tako puno?
Želiš li znati zašto?
Ispričat ću ti priču.
Živimo u okrutnom svijetu ratova.
U ratovima se kuće uništavaju i ljudi umiru.
Neki ljudi postaju izbjeglice.
Gdje ima izbjeglica, ima i krijumčara koji ih krijumčare,
transportiraju ih i preprodaju kako bi na njima zaradili.
Čiča-miča, gotova je priča.
Shvaćaš li?
Smijem li se poslužiti mobitelom? Želim nazvati mamu.
"Dva. Hajde. Možeš ti to. Prisjeti se. -Hajde, Sara. Možeš ti to.
Prisjeti se. Idi unatrag. Kunem ti se. Idemo, Sara.
Idemo, Sara. Uvijek ti još preostane 27 % energije."
Rekla sam vam. Moja je sestra jaka. Obje su jake.
Mama, tata, nedostajete mi.
Halo?
Reci, Karime. -Gdje si? -U Turskoj, a ti?
Nebitno. Svi su mrtvi. -Što? Kako to misliš?
Kontejner iz Alepa zaplijenjen je. Svi su mrtvi.
Kako je to moguće? -Ne znam.
Nešto se dogodilo s ventilacijom. Ostali su bez zraka i ugušili su se.
Siguran si? -Siguran ili ne, kontejneri su većinom bili naši.
Ti to dobro znaš. Slušaj me sad.
Moramo što prije izaći iz države.
Slušaš li me?
Moraš odmah izaći iz države.
Kamo da idem kad izađem iz države, Karim? Kako?
Čovječe, slušaj me. Nemaš izbora.
U redu.
Što je ovo?
Možeš ići.
Tko je to? Tvoj tata?
Čime se on bavi? -Tata je vlasnik računalne tvrtke.
Je li tvrtka velika?
Imao je oko 20 zaposlenika. Moja je mama učiteljica.
Baš lijepo.
Zar ne da smo slične?
Ovo su Rawan i Sara, a mama je u sredini.
To je tvoja obitelj. Članovi obitelji si sliče. -Istina.
Ovu je ružu mama nacrtala za mene. Nije li predivna?
Da, predivna je.
Zar svi ti ljudi idu s nama u gumenjak?
Da, svi. Oni koji se ne utope, stići će na svoj cilj.
Karim, poslao sam ti lokaciju. Dođi po auto.
Kreni.
Jesi li uskoro gotov?
Moram ih još jedanput provjeriti.
Neki ljudi prodaju lažne prsluke za spašavanje.
Što? Koji bi luđak takvo što činio?
Na tome zarađuju silan novac.
Drago mi je da ti nisi poput njih.
Jača sam od tebe! Ne bojim te se!
Ukrcat ću se na gumenjak. Hoću!
Jesi li završila s igrom?
Čamac te neće čekati. Idemo.
Brže. Sjednite ovamo. Ne zaboravite svoje stvari.
Ljudi, more je mirno. Možemo krenuti. Ne brinite se.
Tko zna plivati? Jedan, dva, tri!
Moramo pomoći onima koji ne znaju plivati. Ne brinite se. Dođite.
Brže ulazite. Idemo!
U redu, opustite se. Smirite se.
Primite djecu i obucite im prsluke za spašavanje.
Zadnji. Ulazite.
Okreni se na drugu stranu. O, Bože! Krenimo!
Usporite. Molim vas, usporite. -Nemojte da se prevrnemo.
Pozovite obalnu stražu.
Još je prerano. Nismo još ušli u grčki pomorski prostor.
Molim vas, ne mičite se. Ne mičite se. Sjednite.
Valovi se povećavaju. More ulazi u gumenjak.
Usporite.
Ljudi, smirite se. Ne mičite se. Budite mirni. Bar kratko mirno sjedite.
Mama, ovamo ulazi more. Mama!
Usporite, more ulazi.
More ulazi zbog valova. Ne bojte se. -Rekli smo da usporite.
Ne možemo voziti sporo. Moramo ići dalje. Idemo!
Preklinjem te, reci mu da uspori.
Ljudi, preklinjem vas. Djeca su s nama. Budite oprezni.
Nisam ti ja mama. Recite maloj da prekine.
Zašto se svađate sa mnom?
Izbacujte more kako god znate i umijete. Izbacujte more!
Djeca su u čamcu. Moramo se riješiti težine.
Riješimo se težine! Hajde!
Što to radiš?
Što to radite? Izbacujte more. Krenite!
Tata! -Izbacujte more!
Izbacujte more!
Sam, što to radimo?
Valovi! Sjedni, Amal.
Vidim obalu. Tu smo.
Izbacujte more!
Imamo mnogo prehlađene male djece. Dajte im deke da se ugriju.
Napokon sam stigla u Grčku.
Blizu smo kampa.
Mi? Ideš sa mnom?
Tvoje sestre imaju novac. Tako smo se dogovorili.
Ovo je privremeni kamp.
Previše je problema i prevelika je gužva.
Takvo mjesto mogu bilo kad zatvoriti.
Čak i da ondje krokodili rigaju vatru, nitko me ne bi nagovorio da ne uđem.
Nije me briga. Idem onamo pod svaku cijenu.
Razumijem te.
Odmorimo se ovdje.
Sutra ćemo ujutro potražiti tvoje sestre.
Mama, želim kući. -Ne boj se.
Pozdrav. -Pozdrav.
Tko je ovdje glavni? -Glavni?
Aziz, prodavač mobitela. Četvrti šator s desne strane.
Hvala. -Nema na čemu.
Pozdrav. -Pozdrav.
Aziz? -Da, ja sam Aziz.
Tražimo dvije djevojke, Rawan i Saru. One su iz Alepa.
Sara i Rawan iz Alepa. Ne, nisu mi poznate.
Ne znate?
Baš si talentiran. -Hvala.
Nisam te dosad vidio.
Tek sam došla. Tražim svoje sestre. Mi smo iz Alepa.
Ovdje ima mnogo sestara iz Alepa.
Molim vas, trebam mobitel
i mjesto gdje mogu prespavati koju noć.
Mobitel stoji 50 eura.
Ovdje možete ostati noćas, a evo i mobitela.
Tako je već bolje.
Mobitel je aktiviran. Pokazat ću vam gdje ćete ostati.
Moje sestre Rawan i Sara trebale bi biti ovdje. Znaš li ih?
Ne. Dođi upoznati moje prijatelje.
Možda ih oni poznaju. Dođi. Idemo.
Još ništa nisi prodao? -Zašto vičete na njega?
Tko si ti?
Tražim svoje sestre Rawan i Saru. Poznajete li ih?
Ne. Jesi li sama? -Nije, tu je s tatom.
Nije mi on tata. -Zašto si u društvu starca?
Mi smo prijatelji. -Prijatelji?
Stariji muškarci i curice ne mogu biti prijatelji.
Sam mi je spasio život, a vas ne poznajem. Hoćete li mi pomoći ili ne?
Dođi sa mnom. Možda poznajem nekoga tko ti može pomoći.
Brzo ovo odnesi do šatora.
To je bila Gabrielova mama. Idući šator pripada mom rođaku.
On se sprema za večerašnje vjenčanje. -Vjenčanje? Ovdje? -Da, zašto ne?
Ovdje su ljudi iz Alepa. Možda ti oni mogu pomoći.
Pozdrav, poznajete li djevojke Rawan i Saru? Imaju 16 i 14 godina.
Rawan i Sara? -Ne.
Možeš li nam pokazati njihovu sliku? -Naravno.
Ovo je Rawan, a ovo je Sara.
Tu ima jedna Sara. Izgleda kao ona.
Nisam siguran je li to ona.
Gdje si dosad? Što radiš?
Znaš li koliko te dugo zovem?
Izgubio sam mobitel. -Izgubio si...
U redu. Gdje si sad?
U Grčkoj, a ti?
U Turskoj.
Gdje?
O meni ne znaju ništa.
Misle da si radio sâm.
Kako to misliš da sam radio sâm?
Karim, zajedno smo u tom sranju.
Zbog tebe smo izgubili kontejner iz Alepa.
Smiri se. -Posao nam se urušio zbog tebe. -Smiri se! Što ti je?!
Dogodilo se. Što sad mogu? Osim toga, ti si otišao.
Otišao sam jer si mi ti rekao da napustim državu.
Ne shvaćam. Nisi li potplatio lučku policiju?
Ne približavaj se Turskoj i bit ćeš siguran.
Dobro je da si u Europi. Sad će nam biti lakše.
Prodao si me. -O čemu ti govoriš?
Sam, rat je počeo. Sad će postati ozbiljno.
Želim svoje. Želim svoj novac. Shvaćaš li me?
Sam, možeš li za dva dana stići do Bugarske?
Želim da si ondje za dva dana. Možeš li to uspjeti?
Bugarska za dva dana? Molim? Što je u Bugarskoj?
Kontejner stiže onamo. Netko ga mora prihvatiti.
Odeš li to tamo srediti, dobro ću ti platiti.
Sam, riješi se male i otiđi onamo.
Rawan.
Rawan!
Rawan, baci mi loptu!
Rawan!
Hej! Sara! Rawan!
Sara!
Rawan? Sara?
Ne brini se. Pronaći ćemo tvoje sestre.
U redu je.
Što su ti sestre napisale u poruci? Jesu li one uopće ovdje?
Napisale su da ćemo se naći ovdje.
Otvori poruku i pokaži mi je.
Napisale su da će doći ovamo.
Rekle su da će doći, ali nisu ovdje. Razumiješ li razliku ili ne?
Što si učinila? Jesi li glupa?
Imali smo dogovor.
Tratiš moje vrijeme!
Trebam novac od tvojih sestara! Ne shvaćaš to, zar ne?!
Ne slušaj ga. Čini se mrzovoljnim.
Nije stalno takav.
Zašto ga i dalje braniš?
Stariji su muškarci opasni. Zar to još nisi naučila?
Pokušavam ti reći da budeš oprezna. Nikomu ne vjeruj.
Oni te u svakom času mogu ostaviti.
Jedna se zvala Sara. Drugoj se ne sjećam imena. Nije puno govorila.
Istina. Sara više brblja. Koliko su bile stare?
15 ili 16 godina.
Znaš li gdje su? -Otišle su.
Ne bi one otišle bez mene.
Daj mi mobitel na brzinu.
Ovo su Rawan i Sara. Njih si vidjela da odlaze? Budi sigurna.
Ne, to nisu one. One nisu bile ovdje. Oprosti.
Rekla sam ti. Još su ovdje. Nisu otišle.
Nadam se da ćeš ih uskoro naći. -Sigurna sam da hoću. Idemo.
Kako je lijepo!
To je za vjenčanje?
Idemo, ljudi! Svirajte!
Svirajte! Želimo zabavu!
Imamo problem. Budite strpljivi. Riješit ćemo ga.
Hajde, čovječe! Sviraj! Želimo plesati!
Provjeri dolje... -U čemu je problem?
Problem je ili u kabelu ili u uređaju. -Provjerimo je li...
Što je ovo? Kako to radi?
Što je to?
Samo trenutak. Popravit ćemo.
Genijalno, čovječe!
Idi spavati. Kasno je.
Walid mi je rekao da bih te se trebala kloniti.
Baš ste pametni vas dvoje. Što ti misliš?
Što ja mislim? Što ti misliš?!
Mogu li ti vjerovati ili si isti kao i svi ostali?
Spavaj.
Smijem li pogledati svoje poruke?
Dobri Bože...
Nema poruka, je li tako?
Zašto me ne pokušaš uvjeriti u suprotno?
Walid možda ima pravo. Ne bi trebala nikomu vjerovati.
Amal?
Jesi li još budna? -Jesam. Dolazim.
Znaš što? Čini mi se da zaboravljam.
Što zaboravljaš?
Sve.
Prijatelje iz susjedstva, roditelje, sestre.
Katkad mislim da ćemo se vratiti u našu kuću,
ali znam da se to neće dogoditi. -Nisi jedina.
Svi mi isto mislimo da će se sve jednom vratiti u normalu,
ali dobro znam da više nikad neće biti kao što je nekad bilo.
Pronaći ćemo tvoje sestre.
Ovo ti je dar od mene.
Potrošio je sav novac da ti to kupi. Nije li lijepo?
Jako lijepo! Genijalno. Puno ti hvala, Gabriele.
Hoćeš li sve pojesti ili ćeš i njoj nešto ostaviti? Jedi.
Halo?
Halo? Moja sestra Amal zvala me s ovog broja.
Halo? Čujete li me? Halo?
Amal!
Amal! Amal! -Sam? Što se događa?
Odakle su se oni stvorili? Oči me bole. Peku me.
Idemo.
Walide! Pomozi mi!
Ne! Moramo im pomoći.
Walid! Gabriel! Ne!
Hej!
Halo!
Govoriš li engleski? Možeš li mi pomoći? -Da.
Mogu. Što se dogodilo?
Trebam prijevoz. Znam mjesto na kojem mogu dobiti pomoć.
Prijevoz, prijatelju? -Da. -Mojim autom.
Znaš i sam da je benzin skup.
S mrtvim djetetom u autu... Ne.
Poslušaj me. Dat ću ti 50.
60 je u redu. 60 mi je prihvatljivo.
Sviđa li ti se? Dođi.
Kamo ideš? -Mislila sam da si otišao.
Što su ti rekli? -Dobro sam. Ništa strašno.
Pitali su me za moje roditelje i zašto sam sama pa sam im to rekla.
Što si im rekla? -Da me terorist oteo.
Šalim se. Rekla sam im da me tata čeka vani.
Zvale su tvoje sestre. Nisu uspjele doći do kampa,
a tvoji su roditelji na putu za Švedsku. Idemo.
Moje sestre? Kada? Upravo sada?
Što su rekle?
Rawan, Sara! Jako mi nedostajete!
Puno si se promijenila. Znala sam da ćemo se opet sresti. Dođi ovamo, Sara.
Amal! Hej! Kako si?
Ovo je Sam. On mi je pomogao.
Bok, Sam. Hvala da ste joj pomogli. -Nema na čemu.
Gdje si sad? -U Grčkoj. Ovdje je genijalno!
Malo je previše vruće, ali more je zato predivno.
Sve mi se tu sviđa. Čini se da se sviđa i Samu.
Gdje su mama i tata?
U zadnjoj poruci napisali su da idu prema kontejneru. Više se nisu javili.
Znala sam da je taj kontejner sumnjiv. Sad smo čule da je bio zaplijenjen.
Pitaj ih kamo idu.
Otišli su iz Izmira, no nismo sigurne.
Kako to misliš da je zaplijenjen? -Ne znam.
Nisam ti ništa trebala govoriti. Ne misli na to.
Bitno je da mi sad razgovaramo.
Sam mi je rekao da ste mu rekle da oni idu u Švedsku.
Da, ali njih još nema.
Amal, pitaj ih kamo idu i kada kreću.
Ne znamo. -I ti ćeš doći u Švedsku, zar ne?
Naravno. Jako sam uzbuđena.
U redu. Čuvaj se. Sam, i ti je čuvaj.
Budi jaka. Uskoro je gotovo.
Bok. Čuvajte se. -Jako te volimo.
Žive su. One su u Švedskoj.
Možete li to zamisliti? Moram ići dalje. Moram doći do Švedske.
Ja idem u Bugarsku.
Je li to blizu Švedske?
Sad smo u Europi. Slobodno se možemo kretati kamo želimo.
Tako svi kažu. -Stvari su se promijenile.
Moramo biti oprezni. Uhite li jedno od nas dvoje,
tražit ćemo status izbjeglica ondje gdje jesmo.
To znači da nećemo moći ići dalje.
Dođemo li do Švedske, ondje ćeš tražiti status izbjeglice. Bit ćeš sa sestrama.
Nađi mi onda rješenje. Hajde. Nađi ga sada.
Imam ja rješenje za sebe, ali ne i za tebe.
Rekla sam vam, moji će vam roditelji dati što god poželite.
Obećavam! Samo me odvedite do Švedske!
Što stalno gledate? -Što bih trebao gledati?
Znaš u kakvoj smo situaciji. Moramo biti na oprezu.
To je zato što vi tako mislite.
To nije postaja autobusa broj 844.
Možda je na drugoj postaji. -Kojoj drugoj postaji?
Već sam ulazio u bus na ovoj postaji.
Fora grafiti! -Slušaj! Dosta!
Želiš li me izluditi? Ne možemo ovako.
Fokusiraj se. To je zadnji autobus koji polazi u Bugarsku.
Nije sve samo zabava. Nismo na izletu na kojem se smijemo i zbijamo šale.
Želiš li doći u Švedsku, prvo moraš doći u Bugarsku.
Moraš me pozorno slušati i gledati oko sebe. Sad je stvarno bilo dosta!
Sam. Sam!
Vidim bus.
Nedostaješ mi.
Sam? -Da?
Javi li se vaša mama uvijek na mobitel kad je zovete?
Smijem li vam nešto reći? -Slušam.
Katkad mi se čini da su moji roditelji mrtvi jer me ignoriraju.
Sramim se same sebe kad razmišljam na taj način.
Mislite li da me mama i tata traže?
Da sam ja na njihovu mjestu, ja bih bar tražila svoju djecu.
Amal!
Amal.
Probudi se! Bus se pokvario.
Pozvali su pomoć.
Čekam... -Moramo se požuriti da stignemo prije negoli zatvore granice.
U redu. Hoćemo li hodati?
Hodati?
Ako ti tako želiš.
Umorna sam. Koliko još?
Izvoli.
Smijem li ih pokušati nazvati?
Mama, zašto se ne javljaš?
Rawan i Sara poslale su im dvije poruke. Trebali su odgovoriti, no nisu.
Odgovorit će.
Vidiš? Zatvorili su granice.
Otvorite granicu!
Slušaj.
Kad mene čuješ da vičem, i ti počni vikati.
Razumiješ li me?
Dignite rampu!
Viči! -Viči! -Hajde! Dignite rampu! Viči!
Dignite rampu! -Viči! Viči!
Dignite rampu!
Viči! Viči!
Dignite rampu! Želite li da umremo?! -Dignite rampu!
Hajde! -Dignite rampu!
Dignite rampu!
Danima već hodamo!
Dignite rampu!
Idemo u Bugarsku!
Dignite rampu!
Što se dogodilo?
Idemo.
Ovako?
Želiš li vode? -Da.
Amal!
Moj sin! Gdje je moj sin?
Ziad? Moj sin!
Gdje je moj sin? Ziad? Ziad!
Hej, ti! Ruke su ti krvave! -Ziad!
Da, ti! Pogledaj ovo!
Ziad! -Zaustavi ga. Zaustavi tog čovjeka. Ruke su mu krvave!
Ziad, da to više nikad nisi učinio. Ne odvajaj se od mene.
Morate imati vrijedeću kartu. Nitko ne smije u vlak bez karte.
Da, dvije osobe.
Stani.
Imamo dvije karte. Što? -U redu je.
Kako se švedski kaže: "Bok, ja sam Amal?"
Bok, ja sam Amal.
Dobro mi ide?
Jako dobro. Sve će biti dobro.
Ako uopće uspijem doći do Švedske.
Pa...
Ako mogu izmisliti aute koje pogone magneti,
koliko onda teško može biti doći do Švedske?
Imate pravo. Nisam se toga sjetila.
Sam?
Kako ste postali krijumčar?
Prvo sam pomogao bliskoj osobi. Prokrijumčario sam ga iz Sirije.
Onda sam to učinio i za članove svoje obitelji.
Nakon toga su me stranci počeli moliti da im pomognem.
Upleo sam se u to i sad sam tu gdje jesam.
Zašto ste pomogli meni?
Podsjećaš me na meni dragu osobu.
Uskoro će priči doći kraj i ti ćeš me se riješiti.
Imaš li još pitanja? -Ne.
Karim, javi se. Ne poigravaj se sa mnom.
Je li ti sve jasno? S tobom razgovaram.
Vozač će te pokupiti na dnu ulice pokraj žute kutije.
Ondje će te čekati u noći.
Tko šalje poruku?
Možda je za mene. -Tebi se obraćam.
Sad smo u Bugarskoj. Tu te ostavljam.
Švedska nije daleko.
Putovat ćeš kamionom. Vozaču sam platio dio naknade.
Kad stigneš u Švedsku, ti i tvoje sestre platit ćete mu ostatak.
Znam da je to golema odgovornost,
ali napraviš li točno onako kako ti govorim, bit ćeš dobro.
Tvoje sestre.
Sretne su što ćemo opet biti zajedno.
Uzeli ste moj novac. Kako ću mu platiti?
Sad sam ti rekao da sam platio dio naknade.
Kad tamo stigneš, tvoje sestre platit će mu ostatak.
Ja sad idem.
Bilo mi je drago upoznati te.
Karim, ja sam u Bugarskoj. Gdje je pošiljka i gdje je moj novac?
Da, vezano za to... Slušaj, došlo je do odgode.
Pošiljka kreće iz Izmira za otprilike četiri sata.
Vjerujem da bi trebala doći do tebe sutra navečer.
Odgoda?
Govorim ti da sam u Bugarskoj.
Pokušavam te nazvati već tri dana, ali ti se ne javljaš.
Oprosti, no znaš da smo imali probleme nakon situacije s kontejnerom.
Usput, pronašao sam koga si tražio. Imam slike.
Našao si ih? Pošalji mi.
U redu. Pričekaj.
Tko su oni?
Nebitno. -To su roditelji male, zar ne?
Rekao sam ti da je nebitno.
Genijalno, Sam!
Dakle, oteo si klinku i ubio njezine roditelje.
Pozdravi se s novcem.
Šalim se, čovječe. Opusti se. Pod prevelikim si stresom.
Jesam. Pošalji mi sve podatke o novoj pošiljci.
Gdje si sad?
Natjerali su nas da se preselimo u malu luku.
Sve bi se trebalo vratiti u normalu za nekoliko dana.
Nazvat ću te poslije.
U redu.
U redu. -Bok.
Policija.
Spojite me s lučkom policijom. Imam podatke o Karimu Diabu.
Nasmiješi se policiji i pomakni se u stranu.
Ne idem s tobom i neću se smješkati.
Zašto si ovdje? Nisi li me ostavio? Više ti ne vjerujem.
Imaš pravo.
Nikomu ne smiješ vjerovati, a posebno ne čovjeku poput mene. Opasan sam.
Nisam ništa bolji od onih na koje sam te upozoravao.
Odvratan sam. Najgori sam,
no najgore je od svega što sam ja tvoja jedina šansa da preživiš.
Reći ću im tko si ti.
Idi, reci im. Ondje su.
Da vidimo što će se dogoditi curici poput tebe.
Poslat će te u zatvor na godinu, dvije, možda čak i na pet,
a onda će te vratiti u kamp u Turskoj. To želiš?
Zar ne želiš vidjeti roditelje i sestre u Švedskoj?
Naravno da želim vidjeti roditelje. Što ti je?!
Znam gdje su mi sestre. U Švedskoj su.
Zato nitko ne zna gdje su mi roditelji.
Znaš li ti gdje su? Ne znaš, zar ne?
U redu. Znam gdje su ti roditelji.
Nasmiješi se policiji i maknimo se odavde.
Spusti se na koljena i stavi ruke iza glave.
Hamas.
Taman sam htio krenuti.
Ne ušutkavaj me. Stoput sam ti rekao da dođeš na vrijeme.
Sad smo tu. Stvari se događaju. Ovo je djevojčica.
U redu. Idemo.
Imamo problem.
Znam, ti uvijek imaš problem.
I ja idem u Švedsku. -Ozbiljno?
Pusti me.
Nazvao si me i dogovorio si jednu osobu. -Znam.
To je to. -Dogovorili smo tisuću. Je li tako?
Uzmi. To je za nju. Je li tako?
Što se mene tiče, mi surađujemo. Dovest ću ti još ljudi.
Posao raste. Kužiš?
Mamin je rođendan za tri dana. Misliš li da ćemo stići dotad?
Sara, Rawan i ja pripremit ćemo joj golem dar
jer mama voli kad si sestre i ja pomažemo.
Mi si pomažemo.
Sam, hvala ti lijepa na svoj pomoći.
Sestre će doći pred brod kad stignemo?
Najvažnije je da kad jednom stupiš na kopno,
više nećeš morati bježati.
Ondje te čeka novi početak.
Tvoje sestre, koje su prošle sličan put, brinut će se o tebi.
I ti ćeš se brinuti o njima.
A ti? Što ćeš ti? Što će se dogoditi s tobom?
Ne znam.
U Švedskoj više ne mogu ništa napraviti za tebe.
Što ne valja?
Reci mi. Što je?
Moram ti nešto reći.
Što?
Kontejner koji je prevozio tvoje roditelje
nije uspješno obavio posao.
Što to znači, Sam?
Kontejner je bio zabrtvljen.
Ostali su bez zraka.
Uz vrućinu...
Sve skupa bilo je previše.
Ugušili su se.
Da je to točno, već bih to bila saznala.
Ne bih to saznala od tebe. Rawan i Sara bi mi to rekle.
Bilo tko bi mi rekao, ali ne ti.
Ne, ne vjerujem ti.
Vidio sam slike.
Tvoji roditelji nisu živi.
Imam fotografije.
Smatram da ih ne trebaš vidjeti,
ali ako inzistiraš, neću te spriječiti.
Fotografije.
Otkud ti fotografije? Kako si ih dobio?
Zašto ih imaš? Zašto mi ne odgovoriš?
Poznajem ljude koji su odgovorni za to što se dogodilo.
Ne mogu ti vratiti roditelje.
Žao mi je.
Ne! Mama!
MEDIATRANSLATIONS